Справа № 468/1282/18-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Рижньової О.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу №468/1282/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про звільнення її від сплати аліментів та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що сторони перебували у шлюбі до 2008 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 12.06.2017 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дочки сторін. З 13.06.2018 року дочка сторін проживає разом з позивачем, але з позивача на користь відповідача продовжують стягуватись аліменти на утримання дочки.

Посилаючись на викладене, позивач просила про задоволення позову та звільнення її від сплати аліментів на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 з 13.06.2018 року та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримала звялені позовні вимоги, визнала, що дочка сторін не проживає з відповідачем та проживає з нею з 01.08.2018 року.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що позивач не виконує судове рішення про стягнення з неї на користь відповідача аліментів на утримання дитини, дочка сторін не перебуває на повному утриманні позивача, дочка часто відвідує житло відповідача для того, щоб використати доступ до мережі Інтернет для виконання домашнього завдання. Крім того, відповідач офіційно не працює, отримує нерегулярний мінливий дохід, одружений вдруге та його дружина вагітна, у звязку з чим є непрацездатною особою. Вважав, що є підстави для часткового задоволення позову та стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно або 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, також просив зобовязати позивача виконати рішення Баштанського районного суду від 12.06.2017 року №468/398/17-ц. Відповідач визнав, що дочка сторін не проживає з ним з 01.08.2018 року.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі матеріали (світлокопію свідоцтва про розірвання шлюбу; копію свідоцтва про народження ОСОБА_3; акт про встановлення факту від 13.09.2018 року №728; копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 12.06.2017 року по справі № 468/398/17-ц; розрахунок заборгованості по аліментам станом на 01.09.2018 року; копію свідоцтва про народження ОСОБА_4; копію свідоцтва про народження ОСОБА_5; копію відомостей ЛКК від 25.07.2016 року), суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано в 2009 році. Від шлюбу мають спільну дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 12.06.2017 року ОСОБА_2 звільнено від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 та з останньої на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини усіх видів її доходу щомісячно, починаючи з 31.03.2017 року й до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З 01.08.2018 року неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачем, ця обставина та час її настання визнається сторонами, тому не підлягає доказуванню.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Комплексний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини підлягають сплаті тим з батьків, який проживає окремо від дитини.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З аналізу положень ч.3 ст. 184 Сімейного кодексу України та п.5 ч.1 ст. 161 ЦПК України слідує, що визначення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є також одним з варіантів визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

За такого, відповідно до положень ч.3 ст. 181 та ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України визначення судом аліментів у твердій грошовій сумі можливе виключно, якщо про це в позові просить позивач, з яким проживає дитина та який є одержувачем аліментів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Оскільки судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає з 01.08.2018 року разом з позивачем, а відповідач проживає окремо від дитини за іншою адресою, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про звільнення позивача від сплати аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду, є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, а саме позивач підлягає звільненню від сплати аліментів з 01.08.2018 року.

Оскільки дитина на теперішній час проживає з позивачем та окремо від відповідача, вказане є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що визначення аліментів у твердій грошовій сумі, як про те просить відповідач, відповідно до процитованих вище норм можливе виключно за заявою одержувача аліментів, за такого, з врахуванням вимог позову про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, - суд має вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів у частці від доходу.

Варто зауважити, що згідно з ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Більш того, на теперішній час законодавець, закріпивши аналогічні положення в ст. 161 ЦПК України, визначив, що такі розміри в залежності від кількості утриманців взагалі можуть стягуватись в безспірному порядку.

Можливість стягнення аліментів в іншому розмірі, аніж вказані в даних нормах потребує відповідних доказів та обґрунтування відповідно до ст. 81 ЦПК позивачем (якщо він просить стягувати більшу частку, ніж визначено законом для такої кількості утриманців) або відповідачем (якщо він просить стягувати меншу частку, ніж визначено законом для такої кількості утриманців), в протилежному випадку суд вправі визначити розмір аліментів, який визнається законодавцем безспірним, що в даному випадку на одного утриманця становить 1/4 частину доходів платника.

Заперечення відповідача, що при визначенні розміру аліментів має бути враховано, що на його утриманні перебуває вагітна дружина, не підтверджені в супереч вимогам ст. 81 ЦПК України відповідними доказами, крім того, дана обставина та інші обставини щодо необхідності відповідачу допомагати матері, наявність у нього невиконаних кредитних зобовязань, не звільняє його від обовязку надавати матеріальну підтримку матері, з якою проживає їх спільна дитина та не є тими обставинами, які спростовують визначений ст. 183 Сімейного кодексу України безспірний розмір аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 частини.

Зауваження відповідача про те, що позивачем не виконувалось судове рішення про стягнення аліментів на його користь не є тією обставиною, яка відповідно до закону впливає на судове рішення по даній справі та може бути вирішене самостійно від даної справи в порядку, передбаченому законом, повязаному з виконанням судових рішень.

Якщо ж відповідач сумнівається в тому, що аліменти будуть використовуватись позивачем за призначенням, то відповідно до ст. 186 Сімейного кодексу України він, як платних аліментів може ініціювати відповідні інспекційні відвідування органом опіки та піклування одержувача аліментів для контролю цільового використання сплачених аліментів.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог і стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з 18.09.2018 року (дня звернення позивача до суду з позовом).

Оскільки позивача за подібною категорією справ звільнено від сплати судових витрат з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягають стягненню 704,80 грн. судового збору.

На підставі ст. 180, 181, 183, 184 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 82; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 з 01.08.2018 року від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття дитини, стягнутих за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 12.06.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (вул. Героїв Небесної Сотні, 119 м. Баштанка Баштанського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Повне судове рішення складене 25.10.2018 року.

Суддя: