УХВАЛА

10 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 729/882/17

провадження № 61-44546ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 29 серпня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Бобровицької районної державної адміністрації, Бобровицької міської ради про визнання недійсним витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 про передачу в оренду земельної ділянки, та зобов'язання звільнити земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

До суду касаційної інстанції надійшла вищевказана касаційна скарга.

У порушення пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі заявниками невірно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Заявниками у порушення зазначених правил адресовано вказану касаційну скаргу до Верховного суду України.

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявниками не сплачено судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції чинній на момент подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на час звернення позивачів до суду) у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги за вимогу немайнового характеру становить - 1409 грн 60 коп. (704,80х1? 200%) для кожного заявника.

Беручи до уваги зазначене, кожному із заявників необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у сумі 1409 грн 80 коп.,або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Заявниками до касаційної скарги додано квитанцію № 0.0..1 від 15 вересня 2018 року, що підтверджує оплату судового збору в розмірі 2 560 грн, яка не є належним доказом його сплати.

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» напис на платіжному документі про зарахування судового збору в дохід бюджету має бути скріплений першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі, копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Листом Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 18 червня 2018 року №05-12/1731-6167 повідомлено про змінені реквізити для зарахування судового збору, які вводяться в дію з 2 липня 2018 року

Судовий збір повинен бути перерахований за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Печерськ. р.-ні./Печерськ.р.-н/22030102., , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернігівської області від 29 серпня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик