Провадження № 6/225/164/2018
Єдиний унікальний номер № 225/3651/18
Дзержинський міський суд Донецької області
УХВАЛА

Іменем України

13 серпня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участю

секретаря Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ :

В липні 2018 року позивач по справі звернулася до суду з зазначеною заявою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 18.10.2010 з ОСОБА_2 на її користь стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 24.02.2006 року в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2010 року та продовжувати до досягнення сином повноліття.

На підставі рішення суду був виданий виконавчий лист, який віддано на примусове виконання до Київського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за місцем роботи боржника. На теперішній час територія м. Донецька є тимчасово окупованою, непідконтрольною Україні. Тому, є всі підстави вважати, що виконавчий лист втрачено.

З цих підстав, просить видати дублікат виконавчого листа.

Належно повідомлені сторони в судове засідання не зявилися, що не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку та видачу дубліката виконавчого документа, тому суд розглядав справу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження від 2.06.2016 № 1404 VІІІ із змінами та доповненнями (надалі Закон від 2.06.2016).

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя. Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 3 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 2.06.2016, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 18.10.2010 з ОСОБА_2 на її користь стягнено аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 24.02.2006 року в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2010 року та продовжувати до досягнення сином повноліття. Виконавчий лист з примусового виконання даного рішення суду знаходився на виконанні в Київському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Оскільки на теперішній час територія м. Донецька є тимчасово окупованою, непідконтрольною Україні, тому, є всі підстави вважати, що виконавчий лист втрачено.

У звязку з цим, позивач позбавлений права звернення до органів виконавчої служби з виконавчим документом з метою його примусового виконання.

З огляду на це, суд зазначає, що відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

За таких підстав, суд вважає за необхідне видати позивачу дублікат виконавчого листа.

На підставі викладеного, вимоги є повністю доведеними, тому підлягають задоволенню.

Керуючись п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-9141/10 з примусового виконання рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 18.10.2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 24.02.2006 року в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2010 року та продовжувати до досягнення сином повноліття.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя Є.В. Челюбєєв