Справа № 263/8259/18
Провадження № 2/266/1138/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Д'яченко Д.О., за участю секретаря Сологуб Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 27 липня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з 2016 року, у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння та різних поглядів на життя, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 липня 2007 року, який зареєстрований Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 263, свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1, видане 27.07.2007 року (а.с. 7).

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов'язані спільним побутом та проживанням тривалий час, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача,і є неможливим, а сім'я сторін розпалася остаточно,в зв'язку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу.

На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 223, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 липня 2007 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 263- розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Суддя Д`яченко Д. О.