693/903/17
2/693/52/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Середюк О.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Давіда Георгійовича до відділу державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції, відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Печерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, публічного акціонерного товариства «Жашківське автотранспортне підприємство 17141», про виключення майна з опису (звільнення з-під арешту), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Універсал-Банк»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції, відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Печерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, публічного акціонерного товариства «Жашківське автотранспортне підприємство 17141», про виключення майна з опису (звільнення з-під арешту).

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що 28 вересня 2007 року між ним та публічним акціонерним товариством «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги. На вимогу вищевказаного договору позивачем було перераховано на поточний рахунок ПАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» грошові кошти в сумі 1 620 800 грн..

28 червня 2008 року між позивачем та ПАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» було укладено у простій формі договір застави, відповідно до якого ПАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» надав у заставу, належні йому на праві власності автобуси, а саме:

1)марка БАЗ, модель А079.23, шасі Y7FА247, д.н. НОМЕР_1;

2)марка ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0094, д.н. НОМЕР_2;

3)марка ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0091, д.н. НОМЕР_3.

Пунктом 4.3 договору застави передбачено право Заставодержателя звернути стягнення на предмет застави шляхом позасудового звернення стягнення на Предмет застави.

Пунктом 4.4 договору застави визначено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави згідно із застереженням про задоволення вимог заставодержателя шляхом передач і заставодержателю права власності на предмет застави в рахунок виконання основного зобов'язання та зареєструвати право власності на Предмет застави. В такому випадку зазначене застереження, яке вважається договором про задоволення вимог заставодержателя, є правовою підстав реєстрації права власності заставодержателя на предмет застави.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень позивач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у свою власність в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом.

17.07.2016р. позивач зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення і предмет забезпечувального обтяження та запропонував боржнику виконати порушене зобовязання або передати предмет забезпечувального обтяження у його володіння протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Також позивач повідомив інших стягувачів, про свій намір звернути стягнення на предмет застави згідно із застереженням про задоволення вимог заставодержателя шляхом передачі позивачу права власності на предмет застави в рахунок виконання основного зобов'язання. Всі стягувачі вказане повідомлення отримали.

Право власності на предмет застави ніким не оспорене.

13.11.2017р. між позивачем ОСОБА_1 та АТП було укладено акт приймання-передачі предмету застави.

З Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна позивач дізнався, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції від 14.11.2013р. було накладено арешт на предмет застави.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києвавід09.11.2016р. було накладено арешт на Предмет застави.

На виконанні в відділі примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження № 34485575 про стягнення з АТП заборгованості.

Відповідно даних Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.03.2017р. зареєстровано обтяження «арешт рухомого майна», зокрема щодо предмету застави. Також згідно вказаного реєстру предмет застави перебуває у позивача ОСОБА_1 в заставі та 11.07.2016р. на нього зареєстровано звернення стягнення.

Оскільки описане державними виконавцями майно згідно акту приймання - передачі перебуває у власності позивача ОСОБА_1, він повинен зареєструвати це майно на своє імя в сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ України, тому предмет застави повинен бути виключений з опису і з нього необхідно зняти арешт.

В звязку з вказаними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом та просив зобовязати відповідачів виключити з акту опису майна та звільнити з під-арешту майно згідно договору застави, а також стягнути на користь нього з відповідачів судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, при цьому подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відділу державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції ОСОБА_2 - не зявився по невідомих суду причинах, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином.

В судове засідання представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності №2.1-33/307 від 02.01.2018р., не зявилася, при цьому 13.01.2018р. надіслала до суду заперечення на позов ОСОБА_1, в якому позов не визнає та просить відмовити в його задоволення. Розгляд справи на судових засіданнях проводити без її участі.

В судове засідання представник Печерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києв не зявився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» - ОСОБА_4 - не зявився, при цьому до суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» не зявився, проте до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтями 55 та 124 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом установлено, що 28 червня 2008 року між ОСОБА_5 (заставодержателем) та відкритим акціонерним товариством «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» (заставодавцем) в особі заступника генерального директора ОСОБА_6 було укладено договір застави, предметом якого є забезпечення виконання зобовязання, що виникло у заставодавця на підставі договору б/н про надання поворотної фінансової допомоги від 28.09.2007р. (надалі основний договір), укладеного ним із заставодержателем у простій формі на суму 1620800 грн. з обумовленим в основному договорі строком повернення боргу до 28 вересня 2010 року (п.п.1.1 п.1).

Згідно п.п.1.2 п.1 вищевказаного договору застави в забезпечення виконання зобовязань за Основним договором заставодавець передає в заставу належні йому на праві власності автобуси, а саме:

1)марки БАЗ, модель А079.23, шасі Y7FА248, д.н. НОМЕР_4;

2)марки БАЗ, модель А079.23, шасі Y7FА247, д.н. НОМЕР_1;

3)марки ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0094, д.н. НОМЕР_2;

4)марки ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0091, д.н. НОМЕР_3.

П.п.5.1 п.5 договору застави передбачено, що цей договір діє до повного виконання зобовязань за Основним договором.

На підставі свідоцтва про зміну імені установлено, що ОСОБА_5 змінив своє прізвище та по батькові на ОСОБА_1 Давіда Георгійовича, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві в Книзі реєстрації зміни імені 23.02.2010р. зроблено відповідний актовий запис №16.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 25 травня 2011 року з ВАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» на користь ОСОБА_1 Давіда Георгійовича стягнуто грошові кошти у розмірі 1620707 грн. 92 коп.

Згідно ОСОБА_7 1 Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №51595828 від 01.03.2017р. вбачається, що на підставі постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 38307953, 02.07.2013р. було накладено арешт на все рухоме майно ВАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141».

ОСОБА_7 2 цього ж витягу установлено, що 19.08.2013р. на підставі договору застави транспортного засобу, зареєстрованого 01.07.2008р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 накладено арешт на рухоме майно, а саме на автобус марки БАЗ, модель А079.23, шасі Y7FА247, д.н. НОМЕР_1. Обтяжувачем являється ПАТ «УніверсалБанк».

Згідно ОСОБА_7 3 вищевказаного витягу установлено, що 05.11.2013р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 324485575, 04.11.2013р., старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції ОСОБА_8 накладено арешт на рухоме майно, а саме на автобуси марки ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0094, д.н. НОМЕР_2, марки ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0091, д.н. НОМЕР_3, та марки БАЗ, модель А079.23, шасі Y7FА247, д.н. НОМЕР_1. Обтяжувачем являється ВДВС Жашківського районного управління юстиції.

У ОСОБА_7 5 Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №51595828 від 01.03.2017р. вказано, що 10.08.2015р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 324485575, 04.11.2013р. старшим державним виконавцем ВДВС Жашківського районного управління юстиції ОСОБА_8 заборонено відчужувати все майно. Обтяжувачем є ВДВС Жашківського районного управління юстиції.

У відповідності до ОСОБА_7 6 цього ж Витягу, 26.04.2016р. постановою старшого державного виконавця ВДВС Жашківського районного управління юстиції ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до ухвали №2-321/2011 від 25.05.2011р. Жашківського районного суду заборонено відчужувати рухоме майно, а саме автобуси: марки БАЗ, модель А079.23, д.н. СА4 06-57 АА, марки БАЗ, модель А079.23, д.н. СА4 06-58 АА, марки БАЗ, модель А079.23, д.н. НОМЕР_4. Обтяжувач ВДВС Жашківського РУЮ.

ОСОБА_7 7 цього ж Витягу установлено, що 29.06.2016р. на підставі договору застави б/н від 28.06.2008р., укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141», заборонено відчужувати рухоме майно, а саме автобуси: марки ХАЗ, модель 3230.23, д.н. НОМЕР_2 та марки ХАЗ, модель 3230.23, д.н. НОМЕР_3. Обтяжувач ОСОБА_1 Розмір основного зобовязання 1620800 грн..

Згідно ОСОБА_7 8 вказаного вище Витягу, на підставі зареєстрованої 14.11.2016р. постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 52830657, 09.11.2016р., заборонено відчужувати рухоме майно, а саме автобуси: марки БАЗ, модель А079.23, д.н. НОМЕР_1; марки ХАЗ, модель 3230.23, д.н. НОМЕР_2; марки ХАЗ, модель 3230.23, д.н. НОМЕР_3. Обтяжувач Печерський РВ ДВС м. Києва.

В ході розгляду справи відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на позов ОСОБА_1 було подано заперечення, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю за необґрунтованістю, яка полягає у наступному.

Частини 1 та 2 статті 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачає, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Положенням ч.3 статті 38 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, якщо рухоме майно, яке є предметом публічного обтяження, є також предметом інших обтяжень, задоволення прав обтяжувача за публічним обтяженням або особи, на користь якої встановлено публічне обтяження, здійснюється в черговості згідно з пріоритетом публічного обтяження.

У відповідності ч.2 ст.39 цього ж Закону, пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону.

Посилаючись на вищевказані норми чинного законодавства відповідач стверджує, що зареєстроване 02.07.2013р. за №13772390 у державному реєстрі обтяжень рухомого майна публічне обтяження на підставі його постанови від 02.07.2013р. за №38307953 має вищий пріоритет над зареєстрованим пізніше у цьому ж реєстрі приватним обтяженням №15881044 від 29.06.2016р. на підставі договору застави від 28.06.2007р. між ПАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» та позивачем ОСОБА_1, який не завірений нотаріально.

Крім того, відповідач - відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, у запереченні зазначає, що ОСОБА_1 у своєму позові не вказує з якого саме акту опису та арешту слід виключити майно, який саме арешт має бути знято. В даний час транспортні засоби, які є предметом спору знаходяться в розшуку.

Не погодившись із доводами відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, викладеними у запереченні, позивач ОСОБА_1 подав пояснення, в якому розяснив наступні обставини.

Згідно ч.1 та ч.3 статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

11 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження і керуючись нормою ч. 1 ст. 26Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та обрав на власний розсуд один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження у свою власність в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленого цим Законом.

Ч.2 статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі звернення стягнення на рухоме майно, яке є предметом декількох обтяжень, переважне право на проведення процедури звернення стягнення належить обтяжувачу з вищим пріоритетом. Якщо процедура звернення стягнення ініціюється обтяжувачем з нижчим пріоритетом, обтяжувач з вищим пріоритетом вправі протягом 30 днів з дня її ініціювання на підставі письмової вимоги припинити таке звернення стягнення обтяжувачем з нижчим пріоритетом та розпочати власну процедуру звернення стягнення.

Позивач ОСОБА_1, враховуючи вимоги ст. 27 вищевказаного Закону, протягом тридцяти днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження повідомив боржника та всіх інших стягувачів про свій намір звернути стягнення на предмет застави згідно із застереженням про задоволення вимог заставодержателя шляхом передачі позивачу права власності на предмет застави в рахунок виконання основного зобовязання. Всі стягувачі повідомлення отримали, що підтверджується наданими рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Частиною 2 статті 29 цього ж Закону боржник або інші обтяжувачі, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження відповідного рухомого майна, протягом строку, вказаного в частині другій статті 28 цього Закону, можуть заперечити проти переходу права власності на предмет забезпечувального обтяження до обтяжувача, який ініціює звернення стягнення. Таке заперечення надсилається в письмовій формі обтяжувачу, який ініціює звернення стягнення, та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження відповідного рухомого майна. За таких умов обтяжувач, який ініціює звернення стягнення, повинен задовольнити забезпечену обтяженням вимогу шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону.

Що стосується нотаріального посвідчення договору застави, позивач пояснив, що відповідно ст.13 Закону України «Про заставу» у редакції від 20.06.2007р. договір застави повинен бути укладений у письмовій формі, тобто нотаріальне посвідчення даного договору не було обовязковим.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, проаналізувавши заперечення відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на позов ОСОБА_1 та пояснення позивача, суд вважає дане заперечення необґрунтованим та безпідставним, оскільки на підтвердження своїх доводів та вимог, наведених у запереченні, відповідачем не надано належного письмового доказу.

Так, дійсно відповідач- відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, мав вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями інших стягувачів, оскільки із ОСОБА_7 1 Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №51595828 від 01.03.2017р. вбачається, що постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції ОСОБА_8 про арешт всього майна боржника ВАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» та оголошення заборони на його відчуження зареєстровано 02липня 2013року за № 38307953, а із ОСОБА_7 7 цього ж Витягу вбачається, що договір застави б/н від 28.06.2008р., укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141», зареєстрований 29.06.2016р..

Суд не погоджується з твердженням відповідача стосовно того, що відповідач має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями інших стягувачів, так як відповідачем не надано жодного підтвердження того, що за відповідачем залишився вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями інших стягувачів.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 в ході судового розгляду надав копії повідомлень від 20 вересня 2017 року, з яких вбачається, що він повідомив боржника та всіх стягувачів про передачу предмета забезпечувального обтяження згідно договору застави у володіння позивача протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, тобто з 11.07.2016р., що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Ч.2 статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» чітко визначено, що у разі звернення стягнення на рухоме майно, яке є предметом декількох обтяжень, переважне право на проведення процедури звернення стягнення належить обтяжувачу з вищим пріоритетом. Якщо процедура звернення стягнення ініціюється обтяжувачем з нижчим пріоритетом, обтяжувач з вищим пріоритетом вправі протягом 30 днів з дня її ініціювання на підставі письмової вимоги припинити таке звернення стягнення обтяжувачем з нижчим пріоритетом та розпочати власну процедуру звернення стягнення.

Частиною 2 статті 29 цього ж Закону боржник або інші обтяжувачі, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження відповідного рухомого майна, протягом строку, вказаного в частині другій статті 28 цього Закону, можуть заперечити проти переходу права власності на предмет забезпечувального обтяження до обтяжувача, який ініціює звернення стягнення. Таке заперечення надсилається в письмовій формі обтяжувачу, який ініціює звернення стягнення, та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження відповідного рухомого майна. За таких умов обтяжувач, який ініціює звернення стягнення, повинен задовольнити забезпечену обтяженням вимогу шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону.

Однак, після отримання повідомлення від позивачапро передачу предмета забезпечувального обтяження згідно договору застави відповідач та інші обтяжувачі протягом 30 днів з дня її ініціювання не надіслали у письмові формі заперечення проти переходу права власності на предмет забезпечувального обтяження до обтяжувача, який ініціює звернення стягнення, що дало позивачу підстави розпочати власну процедуру звернення стягнення на майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач - відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - втратив вищий пріоритет над іншими обтяжувачами, оскільки не дотримався чітко визначеної процедури звернення стягнення на майно, передбаченої ч.2 ст.29Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Крім того, відповідач - відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, у запереченні зазначає, що ОСОБА_1 у своєму позові не вказує з якого саме акту опису та арешту слід виключити майно, який саме арешт має бути знято.

На вказане посилання позивачем надано акт приймання передачі від 03.11.2017р., на підставі якого публічне акціонерне товариство «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» в особі директора ОСОБА_4, в рахунок виконання основного зобовязання, передало ОСОБА_1 Давіду Георгійовичу права власності на Предмет застави, тобто на належні ПАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» на праві власності автобуси, а саме:

1)марки БАЗ, модель А079.23, шасі Y7FА247, д.н. НОМЕР_1;

2)марки ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0094, д.н. НОМЕР_2;

3)марки ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0091, д.н. НОМЕР_3;

4)свідоцтво про реєстрацію ТЗ на вказані автобуси;

5)комплект ключів на вказані автобуси.

Разом з тим, посилання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо розшуку майна, суд оцінює критично, оскільки на момент реєстрації договору застави майно знаходилося за місцем реєстрації боржника - ПАТ «Жашківське автотранспортне підприємство 17141» .

Що стосується нотаріального посвідчення договору застави від 28.06.2007р. слід зазначити, що на момент укладення вказаного договору нотаріальне посвідчення не вимагалося.

Згідно зі ст. 13 Закону № 2654-ХІІ «Про заставу» у редакції від 20.06.2007р., договір застави повинен бути укладений у письмовій формі.

У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, транспортні засоби, космічні обєкти, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правоустановчих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна здійснюється за місцезнаходженням нерухомого майна, договору застави транспортних засобів та космічних обєктів за місцем реєстрації цих засобів та обєктів.

Недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України (ст. 14 Закону № 2654-ХІІ).

Оскільки згідно зі ст. 3 Закону № 2654-ХІІ «Про заставу» у редакції, чинній станом на 28.06.2007р., договір застави є похідною угодою, яка укладається для забезпечення виконання іншої угоди, зокрема договору позики, і не може існувати самостійно, а тому нотаріальне посвідчення договору застави не є обовязковим.

Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч.6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, врахувавши заперечення та пояснення сторін, надані в ході судового розгляду, суд приходить до висновку прообґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне зобовязати відділ державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Печерський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві виключити з акту опису і арешту майна автобуси: марки БАЗ, модель А079.23, шасі Y7FА247, д.н. НОМЕР_1; марки ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0094, д.н. НОМЕР_2; марки ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0091, д.н. НОМЕР_3, та звільнити майно з під арешту.

На підставі ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно квитанції №0.0.884859559.1 від 02.11.2017р. при подачі до суду позовної заяви позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, ч.ч.1,2 ст.14, ч.ч.1,3 ст.24, ч.2 ст.26, ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.29 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»ст.ст. 3, 13 Закону № 2654-ХІІ «Про заставу» у редакції від 20.06.2007р., ст.59 Закону України «про виконавче провадження», ч. 5 ст.15 Цивільного кодексу України, ст.ст.2,4,5,19, ч.1 ст.76, ст.77, ч.ч.1,6 ст.81, ч.1 ст.141, ст.ст. 258-259, ч.ч.1,2,5 ст. 263, ст.ст.265, 268, 272-273, 354 Цивільного процесуального України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 Давіда Георгійовича до відділу державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції, відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Печерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, публічного акціонерного товариства «Жашківське автотранспортне підприємство 17141», про виключення майна з опису (звільнення з-під арешту), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Універсал-Банк», задовольнити.

Зобовязати відділ державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Печерський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві виключити з акту опису і арешту майна автобуси:

марки БАЗ, модель А079.23, шасі Y7FА247, д.н. НОМЕР_1;

марки ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0094, д.н. НОМЕР_2;

марки ХАЗ, модель 3230.23, шасі Y6R0091, д.н. НОМЕР_3, та звільнити вказане майно з під арешту.

Стягнути солідарно з відділу державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції, відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та Печерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києвіна користь ОСОБА_1 Давіда Георгійовича сплачений судовий збір при подачі позовної заяви до суду в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене через Жашківський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик