Провадження №2/748/818/18
Єдиний унікальний № 748/1881/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді: Майбороди С.М.,

при секретарі: Оніщенко Ю.В.,

з участю представника відповідача Хобти Д.О. ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», третя особа : ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ» про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2018 року, згідно поштового повідомлення, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати недійсним кредитний договір № 01 від 03.04.2017 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.04.2017 року ОСОБА_2 шляхом підписання заяви прийняла публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» з надання кредиту. Проте, даний договір є недійсним оскільки, в порушення ч.2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» і п.п.2.4, 2.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту затверджених Постановою Правління НБУ №168 від 10.05.2007 року (надалі Правил), банк не надав позичальнику повної, всебічної, об'єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладанням та під час укладання договору про надання споживчого кредиту, оформлення кредитного договору проходило без тривалої затрати часу, текст документу виконаний дуже дрібним шрифтом, що не дало можливості позивачу детально ознайомитись з договором та оцінити всі ризики; в порушення ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» і п.3.6 Правил банк встановив щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості, незважаючи на те, що це супутня послуга банку і її компенсація не може бути за рахунок позивача, оскільки банк не має права встановлювати платежі, які споживач має сплачувати на користь банку за дії, які той здійснює на власну користь; в порушення ст.55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та ст.ст.11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» умовами кредитного договору, було нав'язано послуги з добровільного страхування, що є несправедливим, оскільки були нав»язані відповідачем, позивач не отримувала від відповідача коштів для оплати такої страховки і банк принципово не повинен обмежити вибір страхової компанії, так як це суперечить нормі закону. Також позивач посилалась на ч.1 ст.230 ЦК України щодо введення її в оману.

Ухвалою від 18 липня 2018 року провадження у справі відкрито.

До суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останні просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачу була надана повна, детальна та достовірна інформація щодо умов кредитування, про що мається відповідний підпис, позивач протягом встановленого строку не відкликала свою згоду на укладення договору, позивачем не доведено, що умови договору є несправедливими та призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов»язків, договір страхування позивач уклала добровільно.

08 серпня 2018 року проведено підготовче засідання.

У судове засідання позивач не з'явились, надавши клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в режимі відеоконференції позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що відсутні підстави для визнання укладеного договору недійсним, на укладення якого позивач надала згоду, погодилась на умови договору та добровільно уклала договір страхування. Посилалась на відсутність несправедливих умов в укладеному договорі та на правові позиції, викладені у справі № 6-330цс16 від 08.06.2016, № 6-1746цс16.

Третя особа «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ», будучи повідомленими належним чином про день та час проведення судового розгляду, не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши надану позовну заяву та докази на обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень, суд прийшов до наступного.

З копії заяви № 01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, 03 квітня 2017 ОСОБА_2 прийняла Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яким їй було надано споживчий кредит в сумі 11440,00 грн, в т.ч. на загальні споживчі цілі - 10000 грн, для оплати договору страхування - 1440,00 грн, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 2,40, розмір процентної ставки % річних - 14,00 грн на строк 24 місяців, банківським переказом на рахунок ОСОБА_2, № НОМЕР_1, відкритий на підставі цієї ж заяви. Згідно графіку платежів, позичальнику щомісячно до 3 числа кожного календарного місяця необхідно сплачувати платіж за розрахунковий період в сумі 823,83 грн щомісяця, комісія за обслуговування кредитної заборгованості складає 274,56 грн щомісяця, реальна процентна ставка - 78,1158, абсолютне значення подорожчання - 8331,73 грн. Окрім того, позичальник, шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодилась та прийняла в повному обсязі публічну пропозицію укласти договір добровільного страхування життя за програмою «страхування життя зі Споживчим кредитом готівкою» ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ», від імені якого діє ПАТ «ПУМБ». Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України і пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи. Страхова премія складає 1440,00 грн. Договір підписаний сторонами, оригінал договору отримано позивачем (а.с.8).

За твердженням позивача, при укладенні кредитного договору відповідачем порушено її права споживача, що передбачені ЗУ «Про захист прав споживача», зокрема під час укладення вищевказаного кредитного договору банком, всупереч вимогам ст.11 ЗУ «Про захист прав споживача», не було повідомлено її у письмовій формі про істотні умови кредитного зобов'язання. При цьому позивач зазначила, що не мала можливості ознайомитися з положеннями кредитного договору через дрібний шрифт викладеного тексту, а підписуючи його сподівалася на добросовісність працівника банку.

Дійсно, положеннями ст.11 ЗУ «Про захист прав споживача» передбачено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Відповідно до пункту «підтвердження та запевнення» оспорюваного кредитного договору, позичальник підтверджує та запевняє, що ознайомлений та погоджується з умовами надання кредиту, його особливостями перевагами та недоліками ( в тому числі умовами надання кредитної лінії, овердрафту, споживчого кредиту, тощо), власним підписом підтверджує, що в повному обсязі, доступно та своєчасно ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовною сукупною вартістю кредиту з урахуванням процентної ставки (в тому числі реальної) за ним, вартості всіх послуг.

Згідно п.2.4. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищевказаною інформацією.

Внаслідок вищезазначеного, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, то відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним. При цьому, у договорах за участю фізичної особи - споживача, враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів, що передбачено ч.2 ст.627 цього Кодексу.

За таких обставин доводи позивача про не надання банком позичальнику повної, всебічної, об'єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту, є необґрунтованими та спростовуються досліджениими судом доказами.

Посилання ОСОБА_2 на те, що умови кредитного договору щодо послуг страхування із нав'язаною відповідачем страховою компанією є несправедливими, оскільки позивач не отримувала від відповідача коштів для оплати такої страховки, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного.

03.04.2017 позичальник, шляхом підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодилась та прийняла в повному обсязі публічну пропозицію укласти договір добровільного страхування життя за програмою «страхування життя зі Споживчим кредитом готівкою» ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ», від імені якого діє ПАТ «ПУМБ». Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України і пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи. Страхова премія у розмірі 1440,00 грн включена до суми споживчого кредиту. Позичальнику відомо, що укладення договору страхування не є обов»язковою умовою отримання кредиту в банку, таку послугу було обрано з власної ініціативи з числа послуг, що пропонуються банком, відносини за договором страхування після його укладення виникають виключно між страхувальником та страховиком. Договір підписаний сторонами і ОСОБА_2 своїм підписом засвідчила те, що ознайомлена і згодна з умовами договору (а.с.8).

Таким чином позивач, підписуючи договір страхування життя засвідчила своє повне та безумовне розуміння його змісту та свій свідомий і компетентний вибір страхової послуги.

Також позивачем не доведено факту введення в її в оману під час укладення договору.

ОСОБА_2 вказувала, що кредитодавець всупереч вимогам ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ №168 від 10.05.2007 року, в оспорюваному договорі передбачив плату за обслуговування кредитної заборгованості, незважаючи на те, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які той здійснює на власну користь.

При цьому, ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає також, що у договорі про надання споживчого кредиту, зокрема, зазначається, детальний розпис сукупної вартості кредиту споживача з врахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту.

Як вбачається з п.4 Заяви № 01, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить - 2,40 %.

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки відповідно до умов кредитного договору від 03.04.2017 року, що укладений між сторонами спору, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України "Про захист прав споживачів".

За положеннями Закону України "Про захист прав споживачів", до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, які діяли на час виникнення спірних правовідносин (в подальшому втратили чинність 10.06.2017 року), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.11.2016 року у справі №6-1746цс16.

За таких підстав позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та слід визнати недійсним п.4 (розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості) Кредитного договору (Оферта) № 01 від 03 квітня 2017 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_2.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 203, 215, 217, 627, 638 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про захист прав споживачів», -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», третя особа : ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ» про визнання недійсним кредитного договору - задовольнити частково.

Визнати недійсним п.4 (розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості) Кредитного договору (Оферта) № 01 від 03 квітня 2017 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 жовтня 2018 року.

Суддя С. М. Майборода