22-ц/4804/142/18
265/5537/17

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року місто Маріуполь

справа № 265/5537/17

провадження № 22-ц/4804/142/18

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Попової С.А.

секретар судового засідання Єфремова О.В.,

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Мельник І.Г. від 15 серпня 2018 року, повний тест рішення складено 21 серпня 2018 року

в с т а н о в и в:

15 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд», (далі ПАТ «БМФ «Азовстальбуд») про стягнення заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що позивач по 31 грудня 2016 року перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем, звільнена на підставі ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію. При звільненні, не зважаючи на наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі, повний розрахунок із позивачкою проведений не був. Крім того, з вересня 2015 року по грудень 2016 року підприємство-відповідач припинило нараховувати та виплачувати їй індексацію заробітної плати. Тож, крім стягнення на її користь заборгованості з заробітній платі станом на 14 листопада 2017 року та індексації, позивачка наполягала на грошовій компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у 2017 році та просила стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 15 серпня 2017 року. Просила суд з урахуванням збільшення позовних вимог стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 14 998,49 грн, індексацію заробітної плати за період з вересня 2015 по грудень 2016 р. включно у розмірі 15 688,96 грн., грошову компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату у 2017 році у розмірі 1 161,67 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні станом на 15 серпня 2017 року у розмірі 22 815,24 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 14 998 гривень 49 копійок, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів; індексацію заробітної плати у сумі 15 688 гривень 96 копійок з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті; грошову компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату у 2017 у розмірі 1 443 гривні 07 копійок з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 46 615 гривень 00 копійок, з утриманням сум, передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті. Стягнуто з ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

03 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення та стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненнґя за період з 03 січня 2017 року по 15 серпня 2018 року включно за 403 робочих дня затримки згідно з графіком роботи у розмірі 75 143,38 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи. Позивач визнає розмір середнього заробітку за 1 день затримки розрахунку при звільненні, проте вважає, розрахунок із нею затримано на 403 дні, замість 250 на які вказав відповідач і з чим погодився суд. Крім того, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, допустивши до участі у справі представника відповідача без належних повноважень, оскільки договір про правничу допомогу тпідписаний директором ПАТ «БМФ «Азовстальбуд», який з 18 жовтня 2017 року не має права виступати від імені відповідача у зв'язку з порушенням провадження у справі про банкрутство ПАТ «БМФ «Азовстальбуд».

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

На підставі Указу Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» та Указу Президента України №297/2018 від 28 вересня 2018 року «Про переведення суддів» апеляційний суд Донецької області ліквідовано, утворено Донецькій апеляційний суд, юрисдикція якого поширюється на територію, на яку поширювалася юрисдикція ліквідованого суду, а суддів переведено на роботу на посадах суддів Донецького апеляційного суду, до якого також передано цивільні справи та матеріали ліквідованого суду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 підтримала доводи апелційної скарги та просила її задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» в судове засідання апеляційної інстанції не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не відповідає.

Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи організації провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 22 квітня 2011 року по 31 грудня 2016 року працювала в Закритому Акціонерному Товаристві «БМФ «Азовстальбуд», яке 22 квітня 2011 року було реорганізоване ПАТ«БМФ «Азовстальбуд» на посаді начальника відділу виробничо-технологічної комплектації фірми. 31 грудня 2016 року була звільнена на підставі ст. 38 КзПП України у звязку з виходом на пенсію.

Згідно з довідкою ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» за № 07/242 від 12 липня 2018 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед працівником ОСОБА_1 станом на 12 липня 2018 становить 14 998,49 гривень, яка при звільненні ОСОБА_1 виплачена їй не була.

Суд першої інстанції встановив факт наявності заборгованості по заробітній платі саме у зазначеному розмірі і стягнув вказану суму заборгованості з заробітної плати на користь позивача з відповідача ПАТ «БМФ «Азовстальбуд».

Рішення суду мотивовано встановленням обставин не проведення з позивачем повного розрахунку при звільненні, а тому відповідно до ст. 116, 117 КЗпП України та вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів», вимог ст.1, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», а тому дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, суми індексації заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, середнього заробітоку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2018 року в частині стягнення з ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 14 998 гривень 49 копійок, індексації заробітної плати у сумі 15 688 гривень 96 копійок, грошової компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату у 2017 у розмірі 1 443 гривні 07 копійок не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Стягуючи з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 46 615 грн, суд першої інстанції виходив з того, що час затримки до ухвалення судового рішення склав 250 робочих днів, починаючи з часу звернення позивача до суду з позовом, тобто з 15 серпня 2017 року, з чим погодитись не можна.

Суд дійшов обґрунтованого висновку про доведення факту невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, що є підставою для покладення на відповідача матеріальної відповідальності у вигляді стягнення на користь колишнього працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і цей період повинен становити з часу звільнення, тобто з 03 січня 2017 року і на час ухвалення рішення складає 403 робочих дня, з урахуванням графіку роботи позивача.

Заперечення відповідача, що в день звільнення позивач не працювала та не зверталась з вимогою про виплату належних їй при звільненні сум, не можна вважати обгрунтованими бо ч. 1 ст. 116 КЗпП України визначений обов'язок підприємства здійснити із працівником розрахунок з виплатою всіх належних сум в день звільнення. Обов'язок із виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату, оскільки ст.117 КЗпП України застосовується у разі несвоєчасної виплати належних працівнику сум незалежно від наявності клопотання працівника про таку виплату.

Обставини дотримання трудового законодавства при звільненні працівника в силу ст.12, 81 ЦПК України та норм КЗпП України має довести саме роботодавець.

З досліджених письмових доказів встановлено, що хоча в день звільнення ОСОБА_1 і не працювала, проте перебувала на роботі, про що свідчить її підпис про ознайомлення з наказом про припинення трудового договору № 34-к від 31 грудня 2016 року, отримання трудової кники.

Судом встановлено, що в день звільнення відповідачем позивачу не було виплачено всіх належних до сплати сум, що підтверджується довідкою ПАТ « БМФ»Азовстальбуд».

За таких обставин з відповідача на користь позивача належить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 75 143 гривні 38 коп.( середньоденний заробіток 186,46 грн * 403 -кількість днів затримки розрахунку при звільненні за період з 03 січня 2017 року по 15 серпня 2018 року), а рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПАТ «БМФ»Азовстальбуд». на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 46 615 гривень 00 копійок підлягає зміні.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 серпня 2018 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 46 615 гривень 00 копійок змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» (юридична адреса: 87505, м. Маріуполь, вул. Я.Гугеля, 3, , ІПН 91) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка ст. Бобр Крупського району Мінської області, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 75 143 (сімдесят п'ять тисяч сто сорок три) гривні 38 коп.

Зобовязати відповідача при виконанні судового рішення утримати з нарахованого ОСОБА_1 середнього заробітку в розмірі 75 143,38 грн. податок з доходів фізичних осіб та інші обовязкові платежі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Головуючий О.М. Пономарьова

Судді С.А. Зайцева

ОСОБА_2