Ухвала

23 жовтня 2018року

м. Київ

справа № 477/991/15-ц

провадження № 61-9748св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув заяву клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 липня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 06 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_5, про скасування договорів та захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, який уточнила у процесі розгляду справи, і остаточно просила: повернути сторони до первісного стану; скасувати договір купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року в частині продажу прав вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5; скасувати забезпечення за кредитними договорами та договорами іпотеки від 09 лютого 2007 року, посвідченим нотаріусом Жовтневого району Миколаївської області Сапегою О. П. за реєстровим записом № 117 та договором від 30 серпня 2007 року, посвідченим нотаріусом Жовтневого району Миколаївської області КрасновоюС. М. за реєстровим записом № 85/2006 року, за якими майновий комплекс, розташований по АДРЕСА_1 було передано іпотекодавцю Публічному акціонерному товариству «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк»); скасувати арешт, накладений Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») на особисте майно ОСОБА_4 та зобов'язати державного реєстратора внести відомості про припинення арешту особистого майна ОСОБА_4 до Єдиного державного реєстру; зобов'язати ПАТ «Дельта-банк» повернути незаконно отримані від ПАТ «Кредитпромбанк» оригінали правовстановлюючих документів (свідоцтво на право власності на технічний паспорт) на майновий комплекс, розташований за адресою АДРЕСА_1, які були долучені до договору іпотеки від 30 серпня 2007 року; постановити окрему ухвалу про порушення прав споживачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідачем ПАТ «Кредитпромбанк» та третьою особою ПАТ «Дельта банк».

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 06 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 липня 2016 року залишено без змін.

У травні 2015 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 06 квітня 2017 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали із Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

19 лютого 2018 року справу № 477/991/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 липня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 06 квітня 2017 року до вирішення питання по суті касаційної скарги, яке обґрунтоване тим, що виконання оскаржуваних судових рішень може спричинити труднощі у виконанні при задоволенні касаційної скарги, подальше знищення приватної власності та нанесення нових збитків.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об'єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.

Оскільки рішенням суду першої інстанції, яке залишено без змін апеляційним судом, відмовлено у задоволенні позову, а судове рішення про відмову в задоволенні позову не підлягає примусовому виконанню, а також заявником не наведено достатньо обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень та не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність такого зупинення, то клопотання не підлягає задоволенню. У таких висновках визначальним є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2017 року ОСОБА_4 вже було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Керуючись частиною восьмою статті 394, частиною першою статті 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 липня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 06 квітня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов