Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Краснової І.В.

справу розглянуто без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача Київського міського центру зайнятості - директор Білич В.О. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 коштів за професійне навчання у період професійної підготовки мотивуючи вимоги тим, що 05.12.2017 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до Дніпровської філії Київського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та надання їй статусу безробітної.

Наказом Дніпровського РЦЗ від 05.12.2017 року № НТ171205 відповідачу було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю.

06.12.2017 року до Дніпровського районного центру зайнятості відповідачем ОСОБА_2 було подано заяву щодо направлення її на курси за навчальною програмою ,,Водій трамвая".

06.12.2017 року між Дніпровською філією Київського міського центру зайнятості та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір № 372/3 про професійне навчання безробітного в НКК КП ,,Київпастранс" за навчальною програмою ,,Водій трамвая" зі строком навчання 5,9 місяців ( з 06.12.2017 року по 30.05.2018 року).

Наказом НКК КП ,,Київпастранс" № 25-в від 11.04.2018 року відповідача було відраховано з навчального закладу за невідвідування занять.

Наказом Дніпровської філії Київського міського центру зайнятості від 12.04.2018 року № НТ 180412 припинено реєстрацію відповідача у зв'язку з припиненням професійного навчання без поважних причин.

Відповідно до п.п.3.1.1 Договору про навчання , у разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією (спеціальністю) набутою в результаті професійного навчання з громадянина стягується загальна сума витрат на професійне навчання.

Згідно листа Київського міського центру зайнятості № 06-338/09-22/18 від 18.04.2018 року, вартість навчання за період з 06.12.2017 року по 30.03.2018 року складає 16736,54 грн.

19.04.2018 року відповідачу було надіслано лист - повідомлення про необхідність повернення коштів у сумі 16736,54 грн. Однак вимогу було залишено без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 ухвалу суду від 01.08.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження не отримала, про що свідчить повернутий конверт за закінченням терміну зберігання

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків».

Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.12.2017 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до Дніпровської філії Київського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та надання їй статусу безробітної.

Наказом Дніпровського РЦЗ від 05.12.2017 року № НТ171205 відповідачу було надано статус безробітної.

Наказом Дніпровського РЦЗ від 12.12.2017 року № НТ171212 відповідачу призначено допомогу по безробіттю.

06.12.2017 року до Дніпровського районного центру зайнятості відповідачем ОСОБА_2 було подано заяву щодо направлення її на курси за навчальною програмою ,,Водій трамвая".

06.12.2017 року між Дніпровською філією Київського міського центру зайнятості та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір № 372/3 Про професійне навчання безробітного. Відповідно до умов договору територіальним органом направлено відповідача ОСОБА_2 до ВП КП ,,Київпастранс" ,,Начально -Курсовий комбінат" на професійне навчання за професією водій трамвая, для проходження повного курсу перепідготовку відповідно до робочого навчального плану та робочих навчальних програм зі строком навчання 5,9 місяців з 06.12.2017 року по 30.05.2018 року.

Наказом НКК КП ,,Київпастранс" № 25-в від 11.04.2018 року у зв'язку з невідвідуванням занять ученицю групи № 443, ОСОБА_2 було відраховано з навчального закладу з 11.04.2018 року. Підстава: журнал теоретичного навчання групи № 443, доповідна записка куратора групи ОСОБА_4

Наказом Дніпровської філії Київського міського центру зайнятості від 12.04.2018 року № НТ 180412 припинено реєстрацію відповідача у зв'язку з припиненням професійного навчання без поважних причин та припинено виплату допомоги по безробіттю.

Відповідно до п.п.3.1.1 Договору про навчання , у разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за професією (спеціальністю) набутою в результаті професійного навчання з громадянина стягується загальна сума витрат на професійне навчання.

Згідно листа Київського міського центру зайнятості № 06-338/09-22/18 від 18.04.2018 року, вартість навчання ОСОБА_2, яка проходила навчання в КП ,,Київпастранс" за навчальною програмою ,,Водій трамвая" за період з 06.12.2017 року по 30.03.2018 року склала 16736,54 грн.

19.04.2018 року відповідачу було надіслано лист - повідомлення про необхідність повернення коштів у сумі 16736,54 грн. Однак вимогу було залишено без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов'язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками.

Як встановлено ст.ст. 5, 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці. Право на забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону має також молодь, яка закінчила або припинила навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних і вищих навчальних закладах, звільнилася із строкової військової або альтернативної (невійськової) служби і яка потребує сприяння у працевлаштуванні на перше робоче місце у разі реєстрації в установленому порядку відповідних осіб як безробітних.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про безробіття населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Згідно з ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі, зокрема, призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи надані докази та вимоги Закону, суд дійшов висновку, що вимоги позивача, які викладені в позовній заяві підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 31, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 4, 22, 43 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст. 81,274-279, 280-283 ЦПК суд,

Ухвалив :

Позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Київського міського центру зайнятості грошові кошти у сумі 16736,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Київського міського центру зайнятості судовий збір у справі в сумі 1762 грн.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - Київський міський центр зайнятості , адреса м. Київ вул. Жилянська 47-Б, р/р 0001 ГУДКСУ у м. Києва МФО 820019, код 03491091.

Відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: