Справа № 219/8895/18
Провадження № 2-с/219/20/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області 22 серпня 2018 року за заявою Соледарського комунального підприємства «Водоканал» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за комунальні послуги за період з 01 квітня 2017 року по 31 серпня 2018 року в сумі 1024,23 грн.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області 22 серпня 2018 року за заявою Соледарського комунального підприємства «Водоканал» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за комунальні послуги за період з 01 квітня 2017 року по 31 серпня 2018 року в сумі 1024,23 грн. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що копія наказу нею була отримана 26 вересня 2018 року. Відповідь на її незгоду із судовим наказом була отримана 12 жовтня 2018 року, 16 жовтня КП «Водоканал» списав з її особистого рахунку необґрунтовано нараховану плату за послугу полива. Повідомили за телефоном.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення, (стаття124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про призначення заяви про скасування судового наказу до розгляду, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також до тримання ним вимог, передбачених статтею170 ЦПК України.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про повернення заяви без розгляду, оскільки заява не відповідає вимогам щодо її змісту, зокрема у порушення частини 3 статті 170 ЦПК України заява не містить повного найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; заява не містить наказу, що оспорюється, не містить зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Окрім того, згідно пункту 1 частини 5 статті 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору, чого заявником не додано.

Так, згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про скасування судового наказу, ставка судового збору становить 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 88 (вісімдесят вісім) грн. 10 коп.

Також заявник в заяві вказує, що вона копію судового наказу отримала 26 вересня 2018 року, проте в матеріалах справи міститься поштове повідомлення, з якого вбачається, що заявник копію судового наказу отримала 27 вересня 2018 року (а.с.15), тобто заявником не дотримано строк звернення до суду з даною заявою і їй потрібно звертатись в суд з клопотанням про поновлення пропущеного строку, як того вимагає пункт 3 частини 5 статті 170 ЦПК України, що заявником також не зроблено і в матеріалах справи відсутнє таке клопотання.

Відповідно до частини 6 статті 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню без розгляду за вищевказаних в ухвалі підстав.

Керуючисьст.170, 171, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області 22 серпня 2018 року за заявою Соледарського комунального підприємства «Водоканал» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за комунальні послуги за період з 01 квітня 2017 року по 31 серпня 2018 року в сумі 1024,23 грн. - повернути без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н. М.Медінцева