Справа № 161/9065/17
Провадження № 2/161/593/18
УЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі - Щерблюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної дирекції ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄНА ОСОБА_2», ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄНА ОСОБА_2», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до Волинської обласної дирекції ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄНА ОСОБА_2» про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Волинської обласної дирекції ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2», ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що 22.11.2016 року о 17 год. 40 хв. на автодорозі Ковель-Камінь-Каширський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES-BENZ 300D д.н.з. ВК 4681ВО під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_1 під його керуванням. 25.11.2016 року він звернувся у ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2» із повідомленням про вказану дорожньо-транспортну пригоду.

04.02.2017 року на його адресу надійшов лист від 25.01.2017 року від ПрАТ УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_2» про відмову у здійсненні страхового відшкодування, яку він оскаржив голові Національної комісії,що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, генеральному директору МТСБ України та голові правління СК «Княжа».

ПрАТ УСК «Княжа» листом № 21 від 25.01.2017 року відмовило йому у виплаті страхового відшкодування, покликаючись на ст. 37.1.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що підставою для відмови уздійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування своїх обовязків, визначених цим законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Страховик вказав йому, що повідомлення про ДТП (Європротокол) складено лише між двома учасниками ДТП, яка відбулася за участю трьох учасників. Щодо третього учасника ДТП жодної інформації страховику ні потерпілий, ні страхувальник не надали.

Позивач вказує, що повідомив страховика про те, що третього учасника дорожнього руху не було. Автомобіль марки FORD TRANZIT, синього кольору д.р.н. АС8696ВО, в який внаслідок вказаної ДТП відкинуло його транспортний засіб і з яким відбулося зіткнення, знаходився на узбіччі поза дорожнім полотном без водія, пасажира та власника. Відшукавши власника цього автомобіля, розрахувався з ним та відібрав відповідну розписку. Оскільки, ДТП трапилась за участю двох учасників, водії дійшовши згоди щодо обставин скоєння дорожньої пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції склали Європротокол.

Пошкоджене майно, а саме транспортні засоби у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, водії, зберігали більше місяця. Оскільки представник страховика у встановлений законом строк не зявився, ним був укладений договір на проведення оцінки майна від 25.12.2016 року для визначення вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу із субєктом оціночної діяльності ОСОБА_5І.(Сертифікат № 453/16 від 24.06.2016 року), яким встановлено вартість матеріального збитку власнику ТЗ ВАЗ 21099, д.р.н. АС4379ВМ під час ДТП( з урахуванням ПДВ) у сумі 40 103,65 грн. Згідно вказаного договору від 25.12.2016 року ним, за виконання робіт з оцінки вартості (розміру) збитків, було сплачено 2000 гривень. Тому твердження страховика про неможливість встановлення розміру заподіяної шкоди вважає безпідставним.

Позивач вказує також, що учасниками ДТП надані пояснення, складений Європротокол, ним подана заява на виплату страхового відшкодування, яка була прийнята страховиком.

Покликаючись на викладені обставини, просив суд стягнути з відповідачів на його користь 40103,65 грн. страхового відшкодування, 2000 грн. за виконання робіт з оцінки вартості (розміру) збитків та судові витрати по справі та з врахуванням заяви від 24.10.2017 року за період з 22.02.2017 року по 24.10.2017 року: 6943,97 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання,3184,18 грн. інфляційних збитків, 807,55 грн. 3% річних за користування грошовими коштами.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 26.09.2017 року до участі у справі як співвідповідача залучено ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2» та як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 29.11.2017 року прийнято позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до Волинської обласної дирекції ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2» про стягнення страхового відшкодування.

ОСОБА_4, який є власником транспортного засобу ВАЗ 21099, д.р.н. АС4379ВМ, із зазначених позивачем підстав, просить стягнути з відповідача в його користь 40103,65 грн. страхового відшкодування, 2000 грн. за виконання робіт з оцінки вартості (розміру) збитків, за період з 22.02.2017 року по 24.10.2017 року: 6943,97 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання,3184,18 грн. інфляційних збитків, 807,55 грн. 3% річних за користування грошовими коштами.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Заявлені вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. У задоволенні позову просить відмовити із зазначених у письмових запереченнях підстав.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, суду надана заява про розгляд справи у його відсутності. Вважає, що позов підлягає до задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позови до задоволення не підлягають з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 25.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся у ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 22.11.2016 року о 17 год. 40 хв. на автодорозі Ковель-Камінь-Каширський, за участю автомобіля MERCEDES-BENZ 300D д.н.з. ВК 4681ВО під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1

25.11.2016 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_2» отримало пояснення від ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та представником компанії було проведено фотографування пошкоджених автомобілів MERCEDES-BENZ 300D д.н.з. ВК 4681ВО та ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_2.

29.11.2016 року від ОСОБА_3 та ОСОБА_1 страховою компанією отримано додаткові пояснення.

Відповідно до п. 1.10 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою KM України №1306 від 10.10.2001 року, п. 1.12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Тобто, подія, яка сталася під час руху хоча б одного транспортного засобу, який внаслідок цього отримав пошкодження, може бути кваліфікована як ДТП.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_2 зіткнувся з автомобілем MERCEDES-BENZ 300D д.н.з. ВК 4681ВО під керуванням ОСОБА_3 та припаркованим третім автомобілем Форд Транзит, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Отже, автомобіль Форд Транзит є третім учасником даної ДТП, яка сталася 22.11.2016 року о 17 год. 40 хв. на автодорозі Ковель-Камінь-Каширський.

Відповідно до п. 2.10. Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний:

- негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

- повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції;

- вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати обїзд місця пригоди.

Відповідно до п. 2.11 ПДР України якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Третіми особами вважаються інші учасники дорожнього руху, які через обставини виявились причетними до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому випадку водії транспортних засобів після складення спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обовязку інформувати підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Згідно п.33.3 ст. 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п. 33і.1. ст. 33і Закону - страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене манно, повідомити страховика про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа.

З матеріалів справи судом встановлено, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) складено лише між двома учасниками справи, хоча ДТП сталося за участю трьох учасників. Про третього учасника позивачем жодної інформації надано не було. Крім того, як вбачається із позовної заяви, усі пошкодження, які наявні на транспортному засобі позивача виникли саме від контакту з третім учасником ДТП.

Відповідно до п.37.1.3. ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

З матеріалів справи судом встановлено, що 26.12.2016 року учасникам дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було направлено лист за вих. № 314 з проханням надати інформацію про третього учасника ДТП, що зазначений у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду та поясненнях про обставини ДТП, так як за Інструкціями МТСБУ про порядок застосування типових схем ДТП та розподілу відповідальності учасників ДТП неможливо розглядати справу без повної інформації про всіх учасників ДТП.

Згідно Інструкції МТСБУ, п. 2 Типові схеми у випадку виявлення суперечностей в обставинах, зазначених у п. 12 Повідомлення (європротокол) і в схемі ДТП, наведеної в п. 13 Повідомлення, рішення приймається страховиком в сукупності інформації, зазначеної у п. 12, 13 Повідомлення.

Відповідно до п.3 Типових схем за наявності зазначених суперечностей, що не дозволяють однозначно віднести ДТП до одного із зазначених типів схем, страховик має зробити висновок про неможливість застосування типових схем та провести додаткове розслідування.

Станом на 25.01.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповіді на вказане повідомлення страховика не надали, тому ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_2» було на їх адресу направлено лист про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно звіту про оцінку матеріального збитку ТЗ ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_2 №18/16 вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 40291,75 грн. з врахуванням ПДВ, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 20 983,78 грн. з ПДВ (а.с.15,16).

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Згідно ст. 12 Закону страхове відшкодування зменшується на суму франшизи.

Крім того, позивачем та третьою особою не надано суду сам звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу №18/16, на який посилаються позивачі в підтвердження розміру вартості матеріального збитку 40103,65 грн., заподіяного автомобілю НОМЕР_1 внаслідок ДТП. Суду надана лише титульна сторінка зазначеного звіту та висновок про вартість, що не є підтвердженням матеріального збитку в зазначеному розмірі.

Не надано суду також належних доказів на підтвердження оплати виконання робіт з оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 2000 грн. Надана суду розписка підприємця таким доказом не являється.

Що стосується 3% річних, та інфляційних нарахувань, то у договорі страхування та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі якого він був укладений, зазначених виплат не передбачено. Сторони не є кредитором та боржником за грошовим зобовязанням, оскільки між ними виникли правовідносини за договором страхування.

Крім того, третьою особою ОСОБА_6 заявлений позов до Волинської обласної дирекції ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_2», яка не є юридичною особою, про що суд вказував в ухвалі про залишення заяви без руху від 24.10.2017 року(а.с.115).

На основі викладеного суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 та ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11-13, 83, 247,258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, с у д, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської обласної дирекції ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄНА ОСОБА_2», ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄНА ОСОБА_2», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування відмовити.

У задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до Волинської обласної дирекції ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄНА ОСОБА_2» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк