Справа № 191/2117/17
Провадження № 2/191/1109/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
18.01.2018 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.
за участю секретаря Григор'євої О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Сікоєвича до ОСОБА_2, третя особа : Відділ реєстрації Синельниківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він, ОСОБА_1 Сікоєвич, є власником буд. 3 по вулиці Осипенко у м. Синельникове, Дніпропетровської області. Даний факт підтверджується Договором дарування частини будинку. Відповідно до довідки виданої квартальним комітетом №14 від 18 червня 2017 року, у даному будинку зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично там не проживає з 18.08.2016 року. Відповідач на даний час прописаний (зареєстрований) за вищевказаною адресою, хоча фактично по даний час в зазначеному будинку не проживала та не з'являлась. Відповідач, який не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 втратив право на користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються його права, тому він змушений звернутися за захистом до суду.
Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою що втратив право користування житловим приміщенням, а саме буд. 3 по вул. Осипенко у місті Синельникове Дніпропетровської області та примусово зняти її з реєстраційного обліку у його будинку.
До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явилася по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомили, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, не надали відзиви.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, заперечень до вимог позивача не має та просить прийняти рішення на розсуд суду.
Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.
Відповідно до договору дарування частини жилого будинку від 27.07.1998 року, посвідченого державним нотаріусом першої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар ? часимну жилого будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, м. Синельникове, вул.. Осипенко, буд 3 (три). На земельній ділянці розмірі 764 кв.м. розташованого в цілому: глинобитний ? ч. обкладений цеглою жилий будинок А-1 житловою площею 32, 3 кв. м, глинобитний обкл.. 0,5 цеглою сарай Б-1, глинобитний сарай В-1, деревяні вбиральні Г-1, Д-1, штахетн. Огорожа №1, металеві водо колонки №2, №3.
Згідно до інформації адресно-довідкового відділу ГУДМС України в Дніпропетровській області, а також домової книги в будинку № 3, що знаходиться по вулиці Осипенко в місті Синельникове Дніпропетровської області значаться зареєстрованою ОСОБА_2, 01.-4.1994 року народження.
Згідно довідки №14 від 18.06.2017 року, виданої Головою квартального комітету ОСОБА_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем реєстрації: вул.. Осипенко, 3а в м. Синельникове фактично не проживає з 18.07.2016 року, згідно показів сусідів Зуєвої і Сивупіч.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства.
Згідно ст.386 ЦК України, власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4 більше одного року без поважної причини.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 346, 391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 141, 280-281, ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою що втратив право користування житловим приміщенням, а саме буд. 3 по вул. Осипенко у місті Синельникове Дніпропетровської області, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_6