Справа № 618/940/18
Провадження № 2/618/261/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Рябенко Л. В., позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна у порядку загального позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на житло, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, про визнання права власності на житло, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира, розташована в с. Тавільжанка Дворічанського району Харківської області по вул. Першотравневій, б. 15 (зараз б. 7), кв. 15, відповідно до нотарільно посвідченого договору купівлі продажу житлового будинку від 30.01.1996 р., зареєстрованого в Дворічанському БТІ 31.01.1996 р. за р. № 1109. В травні 2012 року позивач з ОСОБА_3 домовилися про купівлю - продаж вказаної квартири, погодили ціну, зібрали всі необхідні для угоди документи, а також погодили, що всі витрати за нотаріальне посвідчення договору нестиме продавець. Однак при укладенні договору купівлі - продажу вказаної квартири, у продавця не виявилося необхідної суми коштів для оплати послуг нотаріуса. Після цього ОСОБА_3 видав нотаріально посвідчену довіреність за реєстровим № 1980, якою уповноважив ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (покійну матір позивача) володіти, користуватися і розпоряджатися спірною квартирою. 18 травня 2012 року позивач у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передав ОСОБА_3 за вказану квартиру грошові кошти в сумі 1 650 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_3, в якій зазначається, що ОСОБА_1 - покупець повністю розрахувався з ОСОБА_3 1. - продавцем, що підтверджується його власноручно написаною розпискою про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів за вказану квартиру в сумі 1 650 доларів США, а продавець передав покупцю вказану квартиру. 07 липня 2015 року ОСОБА_3 помер, втративши цивільну правоздатність, що унеможливлює укладення договору купівлі продажу з продавцем в нотаріальній конторі. На даний час позивач має намір розпорядитися своєю квартирою, але не має відповідних правовстановлюючих документів на неї на своє імя, в звязку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Тавільжанський сільський голова ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив слухати справу без представника сільської ради.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 13 січня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Дворічанської нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі під №79, зареєстрованого в Дворічанському БТІ 31.01.1996 р. за №1109, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: Харківська область, Дворічанський район, вул. Першотравнева, б. 15, кв. 15. (а. с. 11).

Відповідно до технічного паспорта на квартиру №15 у житловому будинку №7, розташованого по вулиці Першотравневій в селі Тавільжанка, виготовленого за станом на 04 вересня 2018 року зафіксовано технічну характеристику квартири, а саме: квартира спільного заселення розташована на 2 поверсі 2 поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 31,2 кв. м, у тому числі 1-а кімната 19, 5 кв. м, 2-а кімната 11,7 кв. м, кухні площею 10, 5 кв. м, вбиральні площею 1,3 кв. м, ванної кімнати 2,7 кв. м, коридору площею 6,9 кв. м, вбудованої шафи площе. 1.3 кв. м. квартира обладнана балконом 2, 9 кв. м. Загальна площа квартири 54, 8 кв. м. Висота приміщення 2. 50 м. Загальні відомості про будинок: матеріал зовнішніх стін з/б панелі, матеріал перекриття з/б плити. Будинок підключено до телефонної мережі та обладнано водопроводом (холодне, гаряче водопостачання), каналізацією, газопостачанням, опаленням, електроосвітленням, радіотрансляційною мережею. (а. с. 13-14)

Згідно з довіреністю від 17 травня 2012 року, посвідченою приватним нотаріусом Купянського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8, зареєстрованою в реєстрі за №1980, ОСОБА_3 відповідно до усного договору доручення уповноважив ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою №15 в будинку №7 (колишній № 15) по вул. Першотравнева в с. Тавільжанка Дворічанського району Харківської області. (а. с. 15).

Відповідно до письмової розписки наданої ОСОБА_3 від 18 травня 2012 року, останній зазначив, що він отримав гроші у сумі 1 650 американських доларів за продану ним квартиру ОСОБА_1 в с. Тавільжанка, вул. Першотравнева, б. 7, кв. 15. (а. с. 17)

Крім того, факт отримання ОСОБА_3 коштів у сумі 1 650 доларів США за продаж спірної квартири АДРЕСА_1, підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, допитані в судовому засіданні.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №647027 від 07 вересня 2018 року, виданого повторно Купянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 помер 07 липня 2015 року.

Відповідно до довідки Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області №02-30/1250 від 10 вересня 2018 року, ОСОБА_1 разом з родиною з 2011 року проживає без реєстрації в с. Тавільжанка, вул. Першотравнева, б. 7, кв. 15. (а. с. 16)

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо укласти договір купівлі - продажу зазначеної вище квартири в нотаріальній конторі.

Тобто, з дати смерті ОСОБА_3 втрачена його правоздатність, в звязку з чим в даний час позивач позбавлений можливості укласти договір купівлі продажу квартири з продавцем в нотаріальній конторі.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся до суду за захистом свого права шляхом визнання за ним права власності на придбану ним квартиру в судовому порядку.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

В положеннях цієї статті Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, яким в даному випадку є договір купівлі - продажу.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», у звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків встановлених законом.

Згідно зі ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони угоди купівлі - продажу, якою за змістом є розписка ОСОБА_3 від 18.05.2012 р., домовилися щодо усіх істотних умов укладеного договору, повністю їх виконали шляхом передачі квартири продавцем ОСОБА_3 покупцю ОСОБА_1 М, але продавець ОСОБА_3 за життя дійсно ухилявся від його нотаріального посвідчення, а на даний час помер і втратив цивільну правоздатність, в звязку з чим даний договір може бути визнаний дійсним судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Таким чином, ОСОБА_1 правомірно, на законних підставах набув право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваним прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

На підставі ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд розяснює відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

При цьому судом встановлено, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи суд приймає визнання позову відповідачем і приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ст. ст. 16, 25, 41, 218, 220, 319, 321, 328, 334, 652, ЦК України, 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МТ №119802, виданий Дворічанським РВ ГУМВС України в Харківській області 04 червня 2010 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на зафіксовану в технічному паспорті КП «Дворічанське БТІ» від 04 вересня 2018 року двокімнатну квартиру, загальною площею 54, 8 кв. м, за адресою: с Тавільжанка Дворічанського району Харківської області, вул. Першотравнева, б. 7, кв. 15.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов