Справа № 635/815/13-ц
Провадження № 2-п/635/6/2018
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2018 року Харківській районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Полєхіна А.Ю.

за участю заявника ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

секретаря судового засідання Власенко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2013 року по цивільній справі №635/815/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

18 квітня 2017 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2013 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 747574 грн. 25 коп. та судові витрати. Копію рішення суду поштою вона не отримувала. Копію рішення вона отримала особисто під розпис у суді лише 05 квітня 2017 року.

ОСОБА_1 зазначає, що в судове засідання по даній справі вона не зявилася і не повідомила суду про причини неявки оскільки її не було повідомлено про час та місце розгляду справи. На розписці про отримання повістки, яка міститься в матеріалах справи підпис від її імені не її. Поштою дана повістка не направлялася, про що свідчить відсутність поштового повідомлення про це в матеріалах справи. Відомостей про те кого було уповноважено судом на вручення повістки особисто, та ким вона вручена, матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 зазначає, що з рішенням суду вона не згодна, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів наявності обставин, що обумовлювали б необхідність зменшення розміру неустойки за рішенням суду. Виходячи з умов договору та вимог норм закону зобовязання мало бути виконано за місцем проживання кредитора та виконання прийнято ним особисто. До червня 2011 року зобовязання виконувалось відповідачами особисто, шляхом особистої передачі позивачу обумовлених договором чергових платежів. В червні 2011 року позивач перестав виходити на зв'язок з відповідачами, за місцем проживання був відсутній, про своє місце перебування відповідачів не повідомив, в звязку з цим виконання договору стало неможливим через невиконання кредитором свого обовязку прийняти виконання. Згодом їй стало відомо, що позивача було притягнуто до кримінальної відповідальності і він перебував під вартою в СІЗО. На підтвердження факту невиконання (неналежного виконання) зобовязання відповідачами, позивачем до справи надано копію письмової вимоги про дострокове повернення боргу від 25 липня 2012 року та копії опису вкладення в цінний лист, де в якості вкладення зазначено: вимогу про дострокове повернення боргу підписану від імені ОСОБА_5, фотокопію довіреності ОСОБА_3 на імя ОСОБА_5 з правом захищати інтереси довірителя, фотокопію дублікату довіреності ОСОБА_3 на імя ОСОБА_5 на право одержувати грошові суми за договорами позики.

У поштовому відправленні копія опису якого надана позивачем до справи, знаходилася нечітка ксерокопія дублікату довіреності. Копія не була завірена нотаріусом, тобто не могла бути належним доказом повноваження на отримання грошових коштів.

Про те, що фотокопія дублікату довіреності нотаріально є засвідченою в опису поштового відправлення не зазначено.

ОСОБА_1 посилається на те, що вимога про дострокове повернення позики є незаконною в звязку з тим, що повернення позичених коштів стало неможливим з вини позивача. Доказів повідомлення відповідачів позивачем про зміну свого місця перебування та способу виконання в період з червня 2011 року до суду не надано. Таким чином позовні вимоги, крім суми неповернутої позики в розмірі 8000 доларів США та 35200 грн. є безпідставними.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що договором не визначено строки позовної давності. Позовні вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені), яка виникла до 22 січня 2012 року виходять за межі строку позовної давності. ОСОБА_1 посилається на те, що вона була позбавлена можливості подати суду заяву про застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяву підтримала в повному обсязі з наведених вище підстав.

ОСОБА_4 належним чином повідомлявся про час і місце засідання, в судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час і місце засідання, в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення проти задоволення заяви /а.с. 104-106/ та просив відмовити в її задоволенні з наступних підстав.

Рішення є законним і обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, за неухильного дотримання вимог цивільного судочинства та у повній відповідності із нормами матеріального права.

Жодних вагомих обставин і обґрунтування своєї заяви про перегляд заочного рішення відповідач ОСОБА_1 не зазначила.

Суд, вислухавши думку відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної справи 635/815/13-ц, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до судового розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2013 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, на користь позивача ОСОБА_3 борг у розмірі 747574,25 грн. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 3441,00 грн. /а.с. 71-75/.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем була отримана копія рішення 05 квітня 2017 року, про що вбачається з довідкового листа до справи. Інших відомостей про отримання рішення матеріали справи не містять.

Як вбачається зі змісту ст. 228 ЦПК України (в редакції закону чинній на момент подачі заяви про перегляд заочного рішення), обчислення строку подачі заяви про перегляд заочного рішення починається саме з моменту отримання відповідачем копії рішення, а не дізнання про існування рішення у будь-який спосіб.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи заочне рішення було постановлено на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Підтвердженням належного та своєчасного повідомлення про час розгляду справи відповідача ОСОБА_1 про судове засідання призначене на 27 травня 2013 року є розписка про явку в судове засідання /а.с. 69/. Таким чином, відповідач фактично знала про час та місце розгляду справи, а тому в неї була обєктивна можливість брати участь у судовому засіданні, надавати пояснення на підтвердження своїх заперечень проти позову та докази, які мають значення для вирішення справи, однак вона своїм правом не скористалася.

Право особи на участь у судовому засіданні передбачене ст. 43 ЦПК України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою закріплено право кожного при вирішенні питання щодо його прав та обовязків на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 лютого 2013 року відкрито провадження по вищезазначеній цивільній справі /а.с. 50/ та направлено відповідачу ОСОБА_6 за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання копію даної ухвали разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів /а.с. 51/, які їй вручено 07 березня 2013 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 57/.

Відповідачеві було запропоновано подати суду письмові заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують її заперечення, однак вона своїм правом не скористалася, відповідач ОСОБА_1 письмових заперечень із зазначенням доказів, що підтверджують її заперечення, не надала, хоча мала для цього достатньо часу. В звязку з чим її посилання на неможливість в повній мірі реалізувати свої права є безпідставними та є лише затягуванням розгляду справи, що порушує права позивача та є підтвердженням того, що відповідач недобросовісно здійснювала свої процесуальні права та виконувала свої процесуальні обовязки.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду даних, які б свідчили про те, що вона з поважних причин не могла повідомити суд про причини своєї неявки в судове засідання та будь-яких доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду.

Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 9 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції 03 жовтня 2017 року, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 травня 2013 року по цивільній справі №635/815/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11 червня 2018 року.

Суддя: А.Ю. Полєхін