УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні зала суду міста Сватове цивільну справу № 426/20909/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 19.06.2010 року.

Позовна заява подана в період чинності ЦПК України в редакції 2004 року та відповідала вимогам ст. ст. 119-120 цієї редакції ЦПК України.

Ухвалою судді від 07.12.2017 року було відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою і попереднє засідання призначено на 15.01.2018 року; відповідачу направлено копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Розгляд справи по суті не розпочато.

Позивач в судове засідання не зявився, надавши на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, на позовних вимогах наполягав.

Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи відсутні відомості про його належне повідомлення.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року (пп.22-29) право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту. Згідно ж усталеної прецедентної практики ЄСПЛ закон повинен бути прогнозованим для учасників провадження.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не встановлюють нових обовязків, скасовують чи звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи обмежують їх використання.

До того ж, відповідно до ч.ч.2-6 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність справи або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малознаними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно ч.ч. 3-4 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес. В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування; в яких ціна позову перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, обєднані з вищезазначеними вимогами.

З огляду на характер спірних правовідносин, які виникли із сімейних відносин, з урахуванням імперативних положень ч.4 ст.274 ЦПК України, вищевказана цивільна справа підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3,19,247,274,279, пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, суд, -

постановив:

Подальший розгляд цивільної справи № 426/20909/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, проводити суддею одноособово за правилами загального позовного провадження.

Призначене на 15 січня 2018 року чергове засідання у справі вважати підготовчим судовим засіданням.

Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 14 лютого 2018 року на 11 годину 00 хвилини.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: В.О.Половинка