Справа № 185/324/13- ц
Провадження № 4-с/185/1/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Головіна В.О., за участю секретаря Кривозуб А.А., заявника ОСОБА_1, представника Органу опітки та піклування Павлоградськох міської ради ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_3, заступник начальника відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця, в якій просив:

Визнати неправомірними дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо винесення постанови ВП № 50720751 від 04 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 185/324/13-ц, виданого Павлоградським міськрайонним судом 07 листопада 2013 року про визначення місяця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 08.02.2011 року з матір'ю ОСОБА_7;

Скасувати постанову ВП № 50720751 від 04 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 185/324/13-ц, виданого Павлоградським міськрайонним судом 07 листопада 2013 року про визначення місяця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 08.02.2011 року з матір'ю ОСОБА_7, винесену заступником начальника відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4.

В обґрунтування скарги він зазначив, що дії заступника начальника ВДВС ПМРУЮ є неправомірними щодо винесення постанови ВП № 50720751 від 04 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 185/324/13-ц, виданого Павлоградським міськрайонним судом 07 листопада 2013 року про визначення місяця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 08.02.2011 року з матір'ю ОСОБА_7, а постанова ВП № 50720751 від 04 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 185/324/13-ц, виданого Павлоградським міськрайонним судом 07 листопада 2013 року, винесена заступником начальником ВДВС ПМРУЮ ОСОБА_8 підлягає скасуванню, оскільки у виконавчому листі № 185/324/13-ц від 07.11.2013 року, виданого на підставі рішення суду від 29.05.2013 року не вказані спосіб і порядок примусового виконання рішення суду. Визначення місця проживання дітей в рішенні суду є встановлення факту. У виконавчому документі не вказано, що боржник повинен виконати на підставі рішення суду, відсутній його процесуально-матеріальний обов'язок, який мав би бути примусовим заходом для державного виконавця. У виконавчому документі не вказано, що боржник повинен вчинити на користь стягувана якісь певні дії - повернути або передати дітей матері, не чинити певні перешкоди стягувачу. Зазначає, що 16.11.2013 року ОСОБА_7 забрала сина ОСОБА_6 і він до теперішнього часу проживає з нею за місцем її проживання. 19.12.2013 року працівниками служби дітей складений акт про те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовився у присутності матері ОСОБА_7, працівників служби у справах дітей, представників правоохоронних органів, щодо зміни його проживання, виявив бажання проживати разом з батьком, іти до матері за місцем її проживання відмовився. До теперішнього часу ОСОБА_5 проживає разом з батьком за місцем його проживання, батько разом з сином приходять на побачення з молодшим сином та матір'ю за місцем їх проживання. При зустрічах ОСОБА_5 висловлює своє небажання проживати разом з матір'ю. Таким чином, ОСОБА_7 достовірно відомі дані обставини, і на момент відкриття виконавчого провадження заступнику начальника ВДВС ПМРУЮ ОСОБА_4 також були достовірно відомі вказані обставини, оскільки саме він був присутній при такій зустрічі та складав акт 05.04.2014 року, в якому вказана реакція сина ОСОБА_9 на матір. Рішення суду про відібрання дитини відсутнє. У виконавчому листі № 185/324/13-ц від 07.11.2013 року не визначено вимоги про відібрання дитини від батька.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі, на підставах викладених в скарзі.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суду невідомо.

Представник Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради в судовому засіданні просила суд постановити ухвалу в інтересах дітей.

Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Про причини неявки суду невідомо.

Суд дослідивши скаргу, письмові матеріали справи, вислухавши пояснення скаржника та представника Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради, та аналізуючи все у своїй сукупності, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»(Закон України № 606-XIV від 21.04.1999 року) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження»(Закон України № 606-XIV від 21.04.1999 року), заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження»(Закон України № 606-XIV від 21.04.1999 року), після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»(Закон України № 606-XIV від 21.04.1999 року), державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що 29.05.2013 року судом було винесено рішення про задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_7, відповідно до якого визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_7.(арк.с.33-35), а також Павлоградським міськрайонним судом 07 листопада 2013 року видано виконавчий лист № 185/324/13-ц, відповідно до якого визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_7.(арк.с.6). Також судом встановлено, що заступником начальника ВДВС Павлоградського МРУЮ ОСОБА_4 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 185/324/13-ц від 07 листопада 2013 року.(арк.с.5).

Суд дослідивши скаргу, та матеріали справи, приходить до висновку, що скаргу слід задовільнити частково, в частині визнання неправомірними дії державного виконавця з приводу винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу, оскільки виходячи з норм ЗУ «Про виконавче провадження»(Закон України № 606-XIV від 21.04.1999 року) діючого на той час, вбачається, що для виконання рішення суду, в цьому рішенні зазначаються заходи його примусового виконання, а якщо судом задоволено позов немайнового характеру, то зобов'язання відповідача(боржника) вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, що дублюється з рішення суду до виконавчого документу, проте судом встановлено, що виконавчий лист № 185/324/13-ц від 07 листопада 2013 року лише встановлює факт визначення місця проживання малолітніх дітей, та не містить заходів примусового виконання передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження»(Закон України № 606-XIV від 21.04.1999 року), а тому державний виконавець повинен був діяти відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»(Закон України № 606-XIV від 21.04.1999 року), а тобто відмовити у відкритті виконавчого провадження, оскільки наявні інші передбачених законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження, а оскільки державний виконавець відкрив виконавче провадження, то суд приходить до висновку, що останній вчинив неправомірні дії і тим саме порушив права скаржника. З приводу відмови суду скасувати постанову ВП № 50720751 від 04 квітня 2016 року, то суд вважає, що визнання дій державного виконавця неправомірними з приводу винесення останнім постанови про відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа № 185/324/13-ц від 07 листопада 2013 року, є наслідком того, що державний виконавець повинен вжити заходів для відновлення порушених прав скаржника.

Керуючись ст. ст. 353, 450-452 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_3, заступник начальника відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 щодо винесення постанови ВП № 50720751 від 04 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №185/324/13-ц, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 07 листопада 2013 року про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, з ОСОБА_10 Олександрівною.

В задоволені іншої частини вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали суду виготовлено 24 жовтня 2018 року.

Cуддя: В. О. Головін