Справа № 521/3575/15-ц
Провадження № 2/521/36/18
У Х В А Л А

25 жовтня 2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

за секретаря - Ардаковська А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, земельною ділянкою та встановлення земельного сервітуту,

в с т а н о в и в :

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа № 521/3575/15ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, земельною ділянкою та встановлення земельного сервітуту.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2016 року зупинено провадження у справі № 521/3575/15ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, земельною ділянкою та встановлення земельного сервітуту до вирішення спору у цивільній справі № 521/8404/14-ц (провадження № 8/521/14/16) за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2014 року та додаткового рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Одеської міської ради, управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області, державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», третя особа - Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд недійсним, визнання недійсним та скасування висновку управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, визнання недійсним та скасування додатку до нього щодо відведення земельної ділянки, визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради про передачу земельної ділянки у власність, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, виключення з Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, земельною ділянкою та встановлення земельного сервітуту відновлено та призначено судове засідання.

ОСОБА_1 надав до суду клопотання про зупинення провадження по цій справі, оскільки в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за адміністративним позовом № 521/5362/17 ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_2, про зобовязання вчинити певні дії (про відновлення документів на земельну ділянку ОСОБА_1), яка 26 вересня 2017 року Одеським апеляційним адміністративним судом направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Дана справа буде мати значення для вирішення справи про сервітути, так як сервітути були визначені: Вищим адміністративним судом, висновками архітектури від 17 серпня 2011 року та 24 жовтня 2012 року про визнання недійсними та протиправними висновків, та додатку до нього та їх скасування справу закрито К/800/37666/13 від 10 липня 2014 року (ст. 157 КАС України) повторним розглядом з цього питання не допускається, справа №815/708/13-а про закриття провадження про визнання неправомірним рішення про присвоєння кадастрового номеру на земельну ділянку ОСОБА_1 та вилучення запису АС ДЗК у звязку з відмовою позивачки від позову, суд таку відмову прийняв ст. 193 КАС України» - повторне звернення не допускається. Ухвалою Верховного суду України від 15 серпня 2008 року по справі №6-17084 СК відмовити ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, усунення у здійсненні права власності на споруду та права користування земельною ділянкою. Рішення Верховного суду від 05 січня 2007 року відмовлено. За таких обставин, рішень суду №2-114/88, яким було встановлено порядок користування земельною ділянкою по вулиці В. Фігнер, 22 в м. Одесі, ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили обовязкові для всіх органів державної влади. Ст. 42 ЗК України, яка діяла на момент спірних правовідносин, що наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на житловий будинок та господарські споруди, що сталися у звязку з прибудовою, надбудовою не тягне за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2015 року ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2017 року скасовано і справа направлена в суд першої інстанції для продовження розгляду. Крім того, ОСОБА_1 з аналогічною заявою звертався до Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/3575/17 за адміністративним позовом до Головного управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_3, про визнання бездіяльність протиправною, зобовязання вчинити певні дії адміністративна справа №521/3525/17. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2017 року заява ОСОБА_1 залишена без задоволення. Ухвалою одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2017 року залишена без змін по справі №521/3525/17. Тобто, державний реєстратор ОСОБА_3 діяла в рамках законодавства, в межах своїх повноважень.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2017 року клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, земельною ділянкою та встановлення земельного сервітуту залишено без задоволення.

23 квітня 2018 року ОСОБА_1 клопотання до суду заяву про зупинення провадження по цій справі, оскільки в провадженні Верховного суду розглядається справа №521/8404/14-ц, що впливає на розгляд справи №521/3575/15-ц.

ОСОБА_2 надала до суду відзив на клопотання про зупинення провадження, в якому просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки ухвалою Верховного суду від 23 березня 2018 року по справі №521/8404/14-ц заяву ОСОБА_1 повернуто.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 травня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга була повернута ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 липня 2018 року, оскільки згідно ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, вичерпний перелік яких зазначено у даній статті відповідно до буквального змісту кожного з пунктів. Як вбачається з апеляційної скарги, особа, яка її подає, всупереч ст. 353 ЦПК України, ставить питання щодо скасування ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання щодо зупинення провадження у справі. Згідно із ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, апеляційна скарга згідно із п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 клопотання до суду клопотання про зупинення провадження по цій справі до перегляду Верховним судом справи № 521/8404/14-ц, що впливає на розгляд справи №521/3575/15-ц. Як доказ надав копію поштової квитанції від 02.10.2018 року, за якою надіслав до Верховного суду уточнену касаційну скаргу за ст. 185 п. 7 ЦПК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки розгляд цих справ не є повязаним.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що клопотання відповідача не може бути задоволене з таких причин.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Оскільки жодного доказі про відкриття касаційного провадження Верховним судом по справі №521/8404/14-ц не надано, не обґрунтована обєктивна залежність справи, що розглядається від вирішення справи №521/8404/14-ц, у зупиненні провадження має бути відмовлено.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю, земельною ділянкою та встановлення земельного сервітуту відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.К.Гуревський