РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3715/18

пр. № 2/759/4038/18

10 вересня 2018 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

з участю секретаря - Медвідчук В.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину з дня пред'явлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття, стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини до досягнення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що з 12 червня 2015 р. позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб зареєстровано в Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві про що зроблено а/з № 1300.

Від вказаного шлюбу мають двох дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

В січні 2018 р. відповідач залишив родину, з даного часу вона з дітьми проживає окремо від відповідача. В добровільному порядку коштів на утримання дітей в тому розмірі який зазвичай родиною витрачався на утримання дітей відповідач не надає. Відповідач має достатній дохід для того щоб утримувати не тільки дітей а і саму її - позивача, яка зважаючи на те, що меншій дитині на час звернення з позовом до суду не досягнула і однорічного віку і вона як мати позбавлена можливості працювати. Вказувала, що відповідач на час їх спільного проживання мав щомісячний дохід від 10000 грн. до 15000 грн. що дає йому можливість повноцінно утримувати і її і дітей. Враховуючи наведене просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Посилаючись на ст.ст.75, 77, 79, 80, 81, 180-182, 184, 191 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги позову та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні в частині вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини заперечував вказуючи на те, що позивач здає в оренду квартиру ? частина якої належить матері відповідача і всі кошти отримані від оренди майна отримує виключно позивач, як аліменти на її утримання. Щодо аліментів на утримання дітей не заперечували.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 12 червня 2015 р. позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб зареєстровано в Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві про що зроблено а/з № 1300. ( а.с. 8).

Від вказаного шлюбу мають двох дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 9.10).

Відповідно до акту обстеження від 14.02.2018 р. встановлено, що позивач разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 з 11.6.2008 р. зареєстрований як фізична особа - підприємець (а.с. 35-37).

Відповідно до заяви ОСОБА_6 остання стверджує, що є матір'ю відповідача та власником ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 та вказує на те. що позивач здає в оренду квартиру ? частина якої належить матері відповідача і всі кошти отримані від оренди майна отримує виключно позивач, вказані обставини визнані позивачем в даному судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач який є батьком неповнолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає окремо від дітей та позивача, кошти на утримання дитина не надає в розмірі достатньому для повноцінного існування, утримання та розвитку дітей, а тому є доцільним стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення кожною дитиною повноліття, оскільки вказана сума в змозі в достатній мірі забезпечити нормальний рівень для проживання та розвитку дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки позов про стягнення аліментів пред'явлено до суду 19 березня 2018 р. то стягнення аліментів слід розпочати з даного часу.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дружини суд вважає доцільним зазначити наступне.

Дійсно відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Однак, ч.2 та ч.3 ст. 75 СК України визначає перелік категорій осіб які потребують утримання до яких відноситься позивач, але як встановлено в судовому засіданні позивачу відповідачем в добровільному порядку надаються кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Враховуючи наведене суд не вбачає жодних підстав для задоволення вимог в цій частині, виходячи із принципу змагальності сторін закріпленому у ст.12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а тому суд вважає, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги в цій частині до відповідача.

Таким чином, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ЦПК України, ст. 21, 105, 112, 180-183, 185, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.4, 10, 76, 141, 264-265, 268, 273, 365 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - доньок ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину з дня пред»явлення позову з 19 береня 2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття,

В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя І.В.П'ятничук