Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3360/18 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 57 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/3360/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача та стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2018 року, постановлене під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 26 жовтня 2009 року між нею та відповідачем укладено угоду №301999 з додатками, предметом якої є надання послуг, спрямованих на придбання нею автомобіля КІА RІО.

ОСОБА_1 вказує, що на виконання умов даної угоди нею тривалий час сплачувались внески, проте відповідач не передав їй автомобіль, у зв'язку з чим вона 21 лютого 2018 року звернулась до ТОВ «Авто Просто» із письмовою заявою про розірвання вказаного договору та вимогою повернути сплачені нею чисті внески у розмірі 130257 грн. 66 коп. протягом семи днів з дня отримання товариством цієї заяви.

При цьому, сума чистих внесків розрахована відповідно до умов угоди, а саме: шляхом ділення поточної ціни автомобіля, дійсної у лютому 2018 року, на кількість внесків, яка передбачена графіком, за вирахуванням відступного у розмірі двох цілих чистих внесків.

Також позивач пояснює, що листом від 28 лютого 2018 року ТОВ « Авто Просто» повідомило, що вказану угоду вже розірвано за його ініціативою у зв'язку з несплатою нею внесків, про що її було повідомлено письмово. Також відповідачем зазначено, що повернення чистих внесків відбудеться з урахуванням черговості, оскільки у черзі є ще 19 учасників, у яких право на отримання чистих внесків виникло раніше.

Оскільки повідомлення про розірвання угоди за ініціативою ТОВ « Авто Просто» позивач не отримувала, а угода не містить строку повернення чистих внесків, в даному випадку зазначені кошти повинні були виплачені відповідно до вимог ч.2 ст. 530 ЦК України.

Проте, в порушення вимог законодавства, кошти їй не були сплачені.

Також ОСОБА_1 зазначає, що неповерненням належних їй сум ТОВ «Авто Просто» обмежує її право власності, передбачене ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача 130257 грн. 66 коп.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту направлення їй письмового повідомлення про розірвання угоди за ініціативою відповідача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції застосував правову позицію Верховного Суду України, яка не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки у ній містяться висновки щодо порядку повернення коштів, а не щодо строків їх виплати у разі розірвання угоди.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що предметом позовних вимог є не позачергове повернення коштів на підставах, передбачених угодою, а стягнення коштів відповідно до положень цивільного законодавства у частині, яка не врегульована даним договором.

Угодою передбачений лише порядок повернення коштів у разі її розірвання, проте строк повернення не був погоджений сторонами, відтак слід керуватись положеннями ст. ст. 530, 251, 252 ЦК України.

Також ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не спростував її посилання у позові на норми міжнародного права та практику Європейського суду з прав людини ( справи «Сєрков проти України» «Христов проти України»).

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась. 22 жовтня 2018 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи з тих підстав, що позивач перебуває за межами країни. Оскільки до даної заяви не долучений документ, який підтверджує право ОСОБА_2 представляти інтереси позивача, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1

В судовому засіданні представник відповідача не визнав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2009 року між сторонами укладено угоду №301999 з додатками 1,2,4,5, предметом якої є надання ОСОБА_1 послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання останньою автомобіля КІА RІО. Вказана система передбачає створення груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобіля у порядку та на умовах, передбачених угодою. Відповідач взяв на себе зобов'язання надавати послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля в групах, а позивач, в свою чергу, зобов'язувалась сплачувати повні внески згідно з графіком.

Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, дану угоду об'єднано у групу №001015 та присвоєно порядковий номер у групі - №139.

На виконання умов угоди ОСОБА_1 сплачувала повні внески до 15 березня 2013 року.

21 лютого 2018 року позивач звернулась до товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" із письмовим повідомленням про розірвання угоди та вимогою на протязі семи днів з моменту отримання відповідачем даного повідомлення повернути сплачені нею чисті внески у кількості 38, що становить 130257 грн. 66 коп.

Отримавши зазначену заяву, відповідач листом від 28 лютого 2018 року повідомив ОСОБА_1 про те, що угода №301999 розірвана у зв'язку з несплатою нею повних внесків. Також відповідачем зазначено, що сплачені чисті внески, за вирахуванням відступного за відмову від угоди у розмірі двох чистих внесків, повертаються із Фонду для повернення коштів, що складається із 5% від загальної суми, яка надходить щомісяця до Фонду групи. У відповідності до положень ст.13 додатку 2 до угоди "Авто Просто" здійснює повернення чистих внесків згідно з пріоритетами, викладеними у п.13.4 та п.13.5 цієї статті, та після накопичення необхідної суми коштів у Фонді для повернення коштів.

Окрім того, у листі зазначено, що у черзі перед ОСОБА_1 перебуває 19 учасників, повернення чистих внесків яким відбуватиметься раніше, ніж їй.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

У ч.4 ст.653 ЦК України закріплена норма про те, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 13 додатка №2 до угоди сторони визначили порядок та наслідки її розірвання.

Так, пунктом 13.1 даної статті передбачено, що учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити "Авто Просто" у письмовій формі.

Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив "Авто Просто" про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від угоди у розмірі двох цілих чистих внесків ( пункт 13.3 статті 13 додатка №2 до годи).

Також, підпунктом 13.4.1 пункту 13.4 статті 13 додатка №2 до угоди визначено, що в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду з причин отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного, належним чином засвідченого Державним центром зайнятості, який надав "Авто Просто" необхідні документи, та на момент виникнення однієї із зазначених обставин належним чином виконував зобов'язання за угодою. Статус безробітного розглядається як пріоритет для повернення чистих внесків за умови, що на момент підписання угоди учасник мав офіційну роботу відповідно до записів у трудовій книжці, і статус безробітного був наданий учаснику не пізніше, ніж через чотири місяці після звільнення з останнього місця роботи відповідно до записів у трудовій книжці.

В наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому пункті. При цьому, пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим ( підпункт 13.4.2 пункту 13.4 статті 13).

Потім повертаються чисті внески тим учасникам, які не одержали право на отримання автомобіля і з якими "Авто Просто" розірвало угоду (підпункт 13.4.3 пункту 13.4 статті 13).

Таким чином, угодою передбачена подія, з настанням якої відповідач зобов'язаний повернути ОСОБА_1 сплачені нею чисті внески.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилалась на положення ст. 530 ЦК України, якою передбачений строк ( термін) виконання зобов'язання.

Відповідно до частини 1 даної норми, якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 ст.530 ЦК України також передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У ст. 13 додатку №2 до угоди сторони визначили, що зобов'язання відповідача щодо повернення коштів учаснику має бути виконане з настанням черги учасника, яка формується відповідно до дати подання заяви про розірвання угоди, тобто пріоритет надається тому учаснику, який перший подав заяву про розірвання угоди, й ця подія (настання черги) має неминуче настати.

Отже, сторони погодили, що кошти повертаються в порядку, побудованому за принципом черговості, й за умови існування черги із 19 учасників, яким повернення коштів повинно здійснюватись раніше, ніж ОСОБА_1, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення з відповідача чистих внесків без дотримання принципу черговості, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин та необхідність дотримання ними порядку і наслідків розірвання договору у спосіб, погоджений ними, що відповідає вимогам ст.907 ЦК України. Окрім того, судом врахована та обставина, що в разі позачергового повернення коштів ОСОБА_1 будуть порушені права інших учасників, які перебувають у черзі на повернення коштів перед позивачем.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року ( справа №380/63/16-ц), зазначивши, що для осіб, які виявили бажання розірвати угоду протягом семи календарних днів від дати її підписання та після цього терміну, але до того, як угода буде включена до певної групи, розірвання угоди є єдиною відкладальною обставиною, з настанням якої у ТОВ "Авто Просто" виникає обов'язок щодо повернення коштів учаснику.

Для всіх інших осіб, крім зазначених, у ТОВ "Авто Просто" виникає обов'язок щодо повернення суми чистих внесків, розрахованих відповідно до пункту 13.3 додатка №2 до угоди, за наявності двох обставин: розірвання угоди та настання черги учасника для повернення чистих внесків.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступлення від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 18 жовтня 2017 року ( справа №6-1584цс17), який був взятий до уваги судом першої інстанції при вирішенні даного спору.

Таким чином, суд постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Посилання в апеляційній скарзі на рішення ЄСПЛ у справах «Сєрков проти України» та «Христов проти України» не спростовує висновків суду, оскільки зазначеними рішеннями врегульовані інші за змістом правовідносини.

Враховуючи вищезазначене, підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задовлення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 24 жовтня 2018 року.

Головуюча Судді: