ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/251/18 Справа № 213/3189/17 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони справи:

позивач - Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощенного позовного провадження в м.Кривому Розі апеляційну скаргу позивача Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 25 квітня 2018 року, яке ухвалене суддею Алексєєвим О.В. у м. Кривому Розі, повний текст судового рішення виготовлено 04 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання договору на постачання теплової енергії №11542 від 25 вересня 2017 року укладеним.

В обґрунтування позову зазначає, що представниками Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») неодноразово здійснювались виходи для вручення акту-припису на укладення договору на постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1, які відповідно до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №4 від 13 серпня 2004 року мають статус нежитлових, але власнику даних приміщень не виявилось можливим їх вручити.

Позивачем здійснюється постачання теплової енергії в будинок АДРЕСА_1, який є багатоповерховим. Опалення до вищезазначених приміщень здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невідємною частиною системи опалення будинку, що свідчить про отримання теплової енергії відповідачем.

26 вересня 2017 року відповідачу було направлено два примірники договору на постачання теплової енергії №11542 від 25 вересня 2017 року, умови якого відповідають умовам типового договору, та які 14 листопада 2017 року було повернуто за закінченням строку зберігання. Просить визнати укладеним між КПТМ «Криворіжтепломережа» та ОСОБА_4 договір №11542 від 25 вересня 2017 року про постачання теплової енергії в редакції, викладеній в позовній заяві.

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 25 квітня 2018 року в задоволенні позову Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_4 про визнання договору на постачання теплової енергії укладеним, відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням позивачКомунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує на те, що суд, відмовляючи у задоволені позову послався на те, що договір теплової енергії №11542 від 25 вересня 2017 року не відповідає вимогам Типового договору, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, між тим в судовому рішенні суд вважає встановленим, що згідно ч.1 ст.19 ЗУ «Теплопостачання», визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері постачання та використання теплової енергії здійснюються на договірних засадах. Посилаючись на п.25 ЗУ №2633-ІV, вказує на те, що теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії зі споживачами, при цьому, згідно ст..24 зазначеного закону, встановлено, що своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основним обов'язком споживача теплової енергії. Позивач вважає, що договір на постачання теплової енергії від 25.09.2017 року відповідає чинному законодавству. Окрім того, відповідач наголошує на тому, що матеріали справи містять довіреності від 16.08.2017 та від 14.09.2016, якими відповідач уповноважує ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представляти її інтереси щодо нерухомого майна, які є її власністю, зокрема за адресою: АДРЕСА_1. Окрім того, позивач вважає, що оскільки відповідачем не подано відзиву на позовну заяву, то ОСОБА_4 не заперечує проти позову та обставин викладених у ньому.

У відзиву на апеляційну скаргу представник відповідача - адвокат ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду, без змін. Зокрема, зазначає, що чинним законодавством не передбачено можливості зобов'язання до укладення договору проти волі сторони.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши представника відповідача - адвоката ОСОБА_8, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство теплових мереж створено з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам (п.2.1. Статуту, а.с.28).

На виконання своєї мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснювало та продовжує здійснювати постачання теплової енергії, в тому числі до будинку АДРЕСА_1, що підтверджується копією акту подачі теплоносія №739 (а.с. 24-25), копією акту припинення подачі теплоносія № 405 від 25 березня 2017 року (а.с. 26), в тому числі до нежитлового приміщення АДРЕСА_1, яке на підставі свідоцтва про право власності, виданого 11 квітня 2014 року, належить ОСОБА_4, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 лютого 2018 року (а.с.62), нежилого приміщення АДРЕСА_1, яке на підставі свідоцтва про право власності, виданого 14 травня 2008 року, належить ОСОБА_4, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 лютого 2018 року (а.с. 63).

Згідно акту КПТМ Криворіжтепломережа від 29 травня 2017 року при обстеженні приміщень АДРЕСА_1, для вручення акту- припису на укладення договору з КП Криворіжтепломережа було встановлено, що мережа центрального опалення самовільно демонтована, акт-припис на укладення договору вручено орендарю приміщення (а.с. 23).

27 вересня 2017 року позивачем направлено відповідачу рекомендованим поштовим відправленням договір на постачання теплової енергії №11542 від 25 вересня 2017 року, який було повернуто по закінченню строку зберігання. Відповідно до п.3.1, додатку №2 зазначеного договору обєктом теплоспоживання зазначено нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (а.с. 12-16).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_4 про визнання договору на постачання теплової енергії укладеним суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що позивачем, як виконавцем послуг з теплопостачання, було підготовлено проект договору, форма та зміст (умови) якого узгоджувалися з Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Суд розглядає справи відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Виходячи з вимог ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так у п.2 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ №1198 від 03 жовтня 2007 року (далі Правила користування тепловою енергією), зазначено, що Правила є обов'язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.

Відповідно до п.14 Правил користування тепловою енергією передбачено обов»язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Згідно п.4 Правил користування тепловою енергією користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Пунктом 23 зазначених Правил визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», відносини між учасниками договірних відносин у сфері постачання та використання теплової енергії здійснюються на договірних засадах.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право, укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, при цьому, згідно вимог статті 24 зазначеного Закону встановлено, що своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов'язками споживача теплової енергії.

Нормами ч.1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Відповідно до ч.1 ст.648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Згідно абз.2 ч.3 ст.6 та ст.627 ЦК України, при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору, сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Форма та зміст (умови) типового договору визначені та затверджені, Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року (із змінами, згідно Постанов КМ), «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Виходячи з вимог ч.3 ст.6, ч.1 ст.630 ЦК України, ст.ст. 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, п.п.4, 40 Правил користування тепловою енергією, вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов»язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов»язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Надана та досліджена в ході судового розгляду справи копія Договору на постачання теплової енергії №11542 від 25 вересня 2017 року між КПТМ «Криворіжтепломережа» та ОСОБА_4, за формою, змістом та умовами не відповідає вимогам Типового договору, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року.

Доводи апелянта про те, що договір на постачання теплової енергії від 25.09.2017 року відповідає чинному законодавству, суперечать, встановленим судом обставинам справи і нормам закону, тому колегією суддів не беруться до уваги.

Доводи позивача про те, що неподання відповідачем відзиву на позовну заяву свідчить про те, що ОСОБА_4 не заперечує проти заявленого позову та викладених в ньому обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки подання відзиву на позов є правом, а не обов'язком відповідача, і відповідно до положень ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: