Провадження № 2-о/243/862/2018
Справа № 243/5987/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

присяжних: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2018 року до Словянського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_4 із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. В обґрунтування заяви зазначила, що вона і її діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є співвласниками квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності від 25 грудня 2003 року виданого згідно з розпорядженням Словянської міської ради №1222-р від 23 грудня 2003 року відповідно до Закону України про приватизацію державного житлового фонду. На час приватизації в квартирі також проживала її мати ОСОБА_7 і відповідно до виданого Свідоцтва про право власності була власником 1/4 частки зазначеної квартири. Всі вони були зареєстровані у належній їм квартирі.

20 липня 2010 року її мати ОСОБА_7 померла і знята з реєстрації по квартирі. Оскільки на час смерті матері вона була зареєстрована та проживала разом з нею, то відповідно до ст.1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину і відповідно до неї в порядку спадкування перейшло право на належну померлій матері 1/4 частку квартири. Свідоцтво про право на спадщину після померлої матері вона ще не отримала, та відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє її як спадкоємця права на належну спадкодавцю 1/4 частку кваргири №29 в будинку №2/67 по пров.Малогородському в м.Словянську.

Син заявниці - ОСОБА_8, 28.04.1977 року не проживає в належній їм квартирі з 01 травня 2014 року. У звязку з захопленням терористами міста Словянська син заявив, що він не бажає проживати в м.Словянську, забрав свої речі і вибув з квартири, запевнив її, що повідомить обовязково про місце свого перебування. Але до теперішнього часу вона не отримала відомостей про місце його перебування. Вона приймала заходи для встановлення місця перебування сина, опитувала його знайомих, з якими він спілкувався, але ні з ким із них син також, не спілкувався та не повідомляв їм про своє місце перебування.

Вона змушена нести витрати по оплаті комунальних платежів із розрахунку за сина, а також позбавлена можливості використати своє право на оформлення субсидії так як вона не може надати відомості про доходи зареєстрованого в квартирі сина.

Керуючись положеннями ст. 43 ЦК України, 234, 246 ЦПК України, просила суд ухвалити рішення яким визнати ОСОБА_8 безвісно відсутнім.

Заявниця ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленою про місце дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги задовольнити.

Представник заявника у судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи УСЗН Словянської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника заінтересованої особи, рішення ухвалити на підставі наявних у справі доказів (а.с. 25).

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_4, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задоволенню підлягають задоволеню.

Згідно зі свідоцтвом про право власності, серії САА № 481106 від 25.12.2003р. співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 в рівних частках. Свідоцтво видане згідно розпорядження № 1222-р від 23 грудня 2003 року (а.с.6-7).

Згідно з довідкою КП «ЖЕК № 4» № 2956 від 25.06.2018р. ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

Згідно з Актом від 26.06.2018 року, затвердженого керівником мікрорайона «ЖД №2», вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 травня 2014 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, особистих речей у квартирі не має. З 01 травня 2014 року по теперішній час за вказаною адресою не мешкав та не зявлявся, що підтверджують сусіди: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.10).

З відомостей, наданих Державною прикордонною службою України, ОСОБА_8 перетинав державний кордон у пунтку Козача Лопань 22.05.2014 року (а.с.26).

У відповідність до ч.1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_8 безвісно відсутнім саме з 01 травня 2014 року, оскільки останні одержані відомості про місце перебування ОСОБА_8 були отримані 01 травня 2014 року.

В той же час, згідно з ч. 1ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі викладеного та керуючись ст.43 ЦК України, ст. ст. ст.ст. 4, 14, 76, 81, 89, 259, 263 265, 273, 305-309 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_4, за участю заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Словянської міської ради Донецької області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 безвісно відсутнім з 01 травня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького Апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 29 жовтня 2018 року.

Суддя: Р.В. Кузнецов

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2