УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Ведмідь Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 за надані житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

Богунським районним судом м. Житомира 18.09.2018 року видано судовий наказ за заявою Приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 за надані житлово-комунальні послуги, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 5200,76 грн. за період з 01.08.2015 року по 31.05.2018 рік та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 176,20 грн.

18.10.2018 року до Богунського районного суду м. Житомира від боржника ОСОБА_1 надійшла заява про скасування судового наказу про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що в судовому наказі та в заяві стягувача зазначено період стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі 5200,76 грн. з 01.08.2015 року по 31.05.2018 року, проте згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2016 року по справі № 295/4640/16-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16 січня 2017 року, заявник вже стягнув борг з ОСОБА_1 за комунальні платежі за період з 01.10.2014 року по 30.06.2016 року в сумі 2889 грн. 12 коп. Вказана сума сплачена через органи ДВС. Заявляючи вимогу про стягнення заборгованості за період з 01.08.2015 року по 30 червня 2016 року заявник повторно має намір стягнути заборгованість, яка вже сплачена. Також не відповідає дійсності розрахунок заборгованості, який заявник надав в якості доказу. При цьому він послався на рахунки-повідомлення, які щомісячно надсилає на адресу ОСОБА_1 Сума, вказана в цих рахунках, не відповідає сумі, яку ПП «ВЖРЕП - 4» заявило до стягнення. Таким чином, між сторонами існує спір про право, який необхідно вирішувати в позовному провадженні. Також заявник зазначає, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано 4 особи, однак заявник просив здійснити стягнення лише з двох осіб. Також до заяви про видачу судового наказу не долучено доказів, які підтверджують повноваження особи, яка підписала цю заяву ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно рекомендованного повідомлення про вручення поштового відправлення, оскаржуваний судовий наказ від 18.09.2018 отримано боржником ОСОБА_1 08.10.2018р.

З огляду на викладене, вбачається, що заявником подано заяву про скасування судового наказу у строк, визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Пункт 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовленнясудовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

У п. 9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Частиною 3 ст. 171 ЦПК України визначено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Оцінивши викладені боржником обставини, вивчивши матеріали справи наказного провадження, суддя вважає, що вимоги стягувача, з урахуванням обставин, зазначених боржником, повинні розглядатися у позовному провадженні, оскільки вони підлягають доказуванню, і на підставі ч. 3 ст. 171 ЦПК України, суд скасовує судовий наказ від 18.09.2018р., що виданий за заявою Приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення боргу за надані житлово-комунальні послуги, оскільки між стягувачем та боржниками виник спір про право, та роз'яснює, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого за заявою Приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 за надані житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Судовий наказ №295/11336/18 від 18.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги - скасувати.

Розяснити Приватному підприємству «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4», що воно має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

С у д д я: