Номер провадження: 22-ц/785/5007/18
Номер справи місцевого суду: 520/999/18
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Кононенко Н.А., Сегеди С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою ,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 18 квітня 2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_5 про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою - задоволено.

Зупинено провадження у цивільній справі за № 520/999/18 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі за № 520/15285/17 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про спадщину за законом та за заповітом недійсними, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом та про визнання права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 18 квітня 2018 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно пункту 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції чинній з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про зупинення провадження у справі (п.14 ч.1 ст. 353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, задовольняючи заяву представника відповідача ОСОБА_5 про зупинення провадження у вказаній цивільній справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду у цивільній справі за № 520/15285/17 буде мати важливе значення для вирішення спору в цій справі у зв'язку з тим, що визнання права власності на будинок може вплинути на подальший порядок користування земельної ділянки, на якій це домоволодіння розташоване.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема, об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом указаної норми підставою зупинення провадження у справі є виключно об'єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість встановлення судом обставин справи, відповідних їм правовідносин та формування судом правових висновків щодо шляхів вирішення спору, без вирішення іншої справи.

До таких же висновків прийшов Верховний Суд України у справі № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, де, скасовуючи ухвалу про зупинення провадження до вирішення судом іншого позову про визнання договору недійсним, вказав, що визначаючи наявність підстав для зупинення провадження, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, застосовується у лише тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Так, предметом розгляду цивільної справи № 520/15285/17, до вирішення якої суд першої інстанції зупинив розгляд даної справи, є вимоги про визнання заповіту недійсним, визнання свідоцтва про спадщину за законом та за заповітом недійсними, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно (частину домоволодіння під № 4 по вул. Рибальська у м. Одесі).

Як вбачається з матеріалів даної справи (№520/999/18), 171/400 житлового будинку із надвірними спорудами належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 26 вересня 2017 року приватним нотаріусом ОМНО Іллічовою Н.А., зареєстрованного у реєстрі за №5150. Право власності ОСОБА_2 зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

При цьому, вищевказаний договір дарування та відповідно право власності ОСОБА_2 у рамках справи №520/15285/17 не оспорюються.

Тобто, аналізуючи зміст позовних вимог ОСОБА_3 у цивільній справі №520/15285/17 зі змістом позовних вимог у даній цивільній справі (№520/999/18) можливо дійти до висновку, що право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_7 не оспорюється, оскільки будь-яких позовних вимог про визнання недійсними, ані договору дарування ОСОБА_2, ані свідоцтва про право на спадщину виданого на ім'я ОСОБА_7, у справі №520/15285/17 ОСОБА_3 не заявлено.

Питання які вирішуються у цивільній справі №520/999/18, зокрема, визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій перебуває нерухоме майно, що належить декільком власникам, не виключає можливість його самостійного вирішення судом.

Таким чином висновок суду першої інстанції про об'єктивну неможливість розгляду справи №520/999/18 до вирішення справи №520/15285/17 є помилковим.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Оскільки суд першої інстанції виніс ухвалу з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, безпідставно зупинив провадження у справі, тому відповідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13, 367, 368, ч.2 ст. 369, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року - скасувати, а справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визначення порядку користування земельною ділянкою - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 26.10.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко