Справа № 175/2532/18-ц
Провадження № 4с/175/24/18
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2018 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Іщенко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2, директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на неправомірне рішення державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

25 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на неправомірне рішення державного виконавця, в якій він просив визнати неправомірним рішення повідомлення №20-1/56605992/25 від 15 червня 2018 року Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу, ОСОБА_1, без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»; повідомлення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 №20-1/56605992/25 від 15.06.2018 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання скасувати; зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 задовольнити заяву ОСОБА_1 від 24 травня 2018 року щодо прийняття до виконання виконавчого листа по справі №4с-175/4187/2016-ц, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 07 червня 2017 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованих осіб головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 та директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу вважала необґрунтованою та просила відмовити в її задоволенні.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2016 року по справі №4-175/4187/2016-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_5 задоволено в повному обсязі; визнано бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_5 щодо неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519 неправомірною; зобовязано директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_5 прийняти та направити ОСОБА_1 постанову про результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 29 серпня 2016 року «На бездіяльність начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6В.» поданої у виконавчому провадженні №44936519. 07 червня 2017 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, був виданий виконавчий лист №4с-175/4187/2016-ц для примусового виконання вищезазначеного судового рішення (а.с.9), який 08 червня 2017 року рекомендованим листом №069, ОСОБА_1 направив до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України для прийняття до виконання.

Повідомленням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_7 №54186546/24 від 26 червня 2017 року виконавчий лист по справі №4с-175/4187/2016-ц, був повернутий ОСОБА_1 без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», через невідповідність виконавчого листа вимогам п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у виконавчому листі по справі №4с-175/4187/2016-ц не зазначено прізвище, імя, по-батькові особи, яка видала виконавчий документ.

Так, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року по справі №175/2781/2017, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року, визнано неправомірним рішення повідомлення №54186546/24 від 26 червня 2017 року Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_7 про повернення виконавчого документу стягувачу, ОСОБА_1 без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»; повідомлення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_7 №54186546/24 від 26 червня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання скасовано.

24 травня 2018 року виконавчий лист по справі №4с-175/4187/2016-ц ОСОБА_1 повторно предявив до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України для вирішення питання про прийняття виконавчого листа до виконання.

Повідомленням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 №20-1/56605992/25 від 15 червня 2018 року виконавчий лист по справі №4с-175/4187/2016-ц був повернутий ОСОБА_1 без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», через, нібито, невідповідність виконавчого листа вимогам п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у виконавчому листі по справі №4с-175/4187/2016-ц не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_5 (директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України) (а.с.11-12).

Не погодившись з вищевказаним повідомленням ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів, у т.ч., виконавчих листів.

Статтею 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист є виконавчим документом. Виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків), місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, не зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника або стягувача у виконавчому листі не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у справі №6-45цс14 від 21.05.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» «Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців».

Статтею 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», передбачено, що відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби; Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями, користуються правами і виконують обовязки, передбачені законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року №6 передбачено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ, незалежно від місця виконання судового рішення.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6: за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України передбачено, що «Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи».

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність повернення виконавчого листа №4с-175/4187/16-ц без прийняття до виконання через відсутність ідентифікаційного номеру боржника, оскільки вказаний виконавчий документ повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Сама лише відсутність ідентифікаційного номеру боржника, який підписав виконавчий лист не породжує сумнівів у правомірності видачі вказаного листа та його підписанні уповноваженою особою. Таким чином, повідомлення №20-1/56605992/25 від 15.06.2018 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є незаконним, що є підставою для визнання його неправомірним.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

З урахуванням вищезазначеного, на підставі ст. 19, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2, директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на неправомірне рішення державного виконавця задовольнити.

Повідомлення №20-1/56605992/25 від 15.06.2018 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_1, без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» - визнати неправомірним та скасувати.

Зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 задовольнити заяву ОСОБА_1 від 24.05.2018 року щодо прийняття до виконання виконавчого листа по справі №4с-175/4187/2016-ц, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 07.06.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.