Справа № 316/2113/17
Провадження № 2/316/252/18
"02" жовтня 2018 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:
головуючого судді: Бульби О.М.
секретар судового засідання: Черкашина О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Енергодарі Запорізької області цивільну справу №316/2113/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення заборгованості,-
27.12.2017 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), в особі свого представника за довіреністю - ОСОБА_7 звернувся до Енергодарського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості, з підстав визначених ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 623, 624, 625 ЦК України.
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що 14.03.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (далі - Кредитор та громадянка України - ОСОБА_1 (далі - позичальник) уклали договір кредиту №312-ЗМ/Е (далі - Кредитний договір1) згідно умов якого Кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 5000,00 дол. США, зі сплатою 21,00 % відсотків річних, на умовах визначених Кредитним договором1. У забезпечення виконання зобов'язань позичальником за Кредитним договором1, було укладено Договір Поруки №312-ЗМ/Еп від 14.03.2007 року (далі - Договір Поруки1) з поручителем, ОСОБА_8 (далі - поручитель1), який, згідно з п.1.1. даного Договору Поруки зобов'язався відповідати перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник1, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених Договором кредиту1.
Стосовно внесених змін до Договору кредиту1, з поручителем1 було укладено відповідні додаткові угоди до Договору Поруки1.
У забезпечення виконання зобов'язань позичальником за даним Договором Кредиту2 було укладено Договір Поруки №312-58М/Фп від 22.09.2006 року (далі - Договір Поруки2) з поручителем, яким є ОСОБА_2 (далі - поручитель2), який, згідно з п.1.1. даного Договору Поруки зобов'язався відповідати перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених Договором кредиту.
Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», 14.06.2010 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Отже 14.06.2010 року Акціонерний комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк»,змінив свою назву на ПАТ «Укрсоцбанк».
У зв'язку з порушенням виконання позичальником умов Кредитних договорів, зобов'язання також виникли у поручителів за даними Кредитними договорами - ОСОБА_2 та ОСОБА_8 Просить суд:
В судове засідання представник ПАТ «Укрсоцбанк» - не з'явився повторно, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав. В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи у відсутності, позовні вимоги росять задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечують проти заочного розгляду справи.
В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась повторно, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву до суду не надала, на адресу суду повернулися поштові конверти «Укрпошта», що надсилалися судом рекомендованою кореспонденцією, з поміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.42, 51, 59, 70, 93), що свідчить про їх неотримання. Місце роботи, або електронна поштова скринька відповідача - суду не відомі. Заяв про зміну місця проживання відповідачем - до суду не надходило.
В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився повторно, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву до суду не надала, на адресу суду повернулися поштові конверти «Укрпошта», що надсилалися судом рекомендованою кореспонденцією, з поміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.43, 52, 60, 94), що свідчить про їх неотримання. Місце роботи, або електронна поштова скринька відповідача - суду не відомі. Заяв про зміну місця проживання відповідачем - до суду не надходило.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не з'явились, причини неявки суд не повідомили, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надали.
Відповідно до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Враховуючи приписи ст.ст.13, 128, 131, 223, 280 ЦПК України, відсутність клопотань про відкладення слухання справи, наявність згоди представника позивача про розгляд справи за відсутності відповідачів у заочному провадженні, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку їх місцем проживання, ухваливши заочне рішення.
У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 4 статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
У зв'язку із смертю ОСОБА_8 (а.с.34), ухвалою суду від 16.07.2018 року (а.с.87) було задоволено клопотання представника ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.74-75) та залучено до участі у справі правонаступників ОСОБА_9 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Однак, від ПАТ «Укрсоцбанк», крім клопотання про уточнення позовних вимог не надходило. При цьому, у п.3 клопотання про залучення правонаступників, представник ПАТ «Укрсоцбанк» просить позовні вимоги задовольнити.
Судом встановлено, що між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено 14.03.2007 року Договір кредиту №312-ЗМ/Е (далі - Кредитний договір1) (а.с.15-18зворот), згідно умов якого ОСОБА_1 отримала грошові кошти в сумі 5000,00 дол. США з кінцевим терміном погашення - не пізніше 05.03.2009 року (п.1.1 ст.1 Кредитного договору1).
В забезпечення умов виконання зобов'язань ОСОБА_1 за Кредитним договором1, було укладено Договір Поруки №312-ЗМ/Еп від 14.03.2007 року (далі - Договір Поруки1) з поручителем - ОСОБА_8 (далі - поручитель1), який, згідно з п.1.1. даного Договору Поруки1 зобов'язався відповідати перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник за Кредитним договором1 (а.с.19-20)
Крім того, встановлено, що 14.06.2010 року АКБСР «Укрсоцбанк» змінив свою назву на ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.9, 7-8), отже вірним є пред'явлення позову саме ПА «Укрсоцбанк».
При цьому, як зазначалось, поручитель за Кредитним договором 1 - ОСОБА_8 помер, позовних вимог з уточненнями, відповідно до встановлених обставин, до суду не надходило, вимога про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_10 та правонаступників ОСОБА_8 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 від позивача ПАТ «Укрсоцбанк» заявлена не була.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи, що приписи ст.13 ЦПК України ПАТ «Укрсоцбанк» не було виконано, підстави для вирішення питання щодо солідарного стягнення заборгованості за Кредитним договором1 з правонаступників ОСОБА_8 - у суду відсутні. Вимога про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором1 з ОСОБА_1 та ОСОБА_8 не підлягає задоволенню у зв'язку з припиненням у ОСОБА_8 цивільної правоздатності (ст.25 ЦК України). Однак, враховуючи доведеність наявності заборгованості за Кредитним договором1 у ОСОБА_1, вирішення питання щодо стягнення розміру заборгованості підлягає лише щодо ОСОБА_1
Також, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк» було укладено Кредитний договір №312-58М від 22.09.2006 р. (далі - Кредитний договір2) (а.с.21-24), додаткова угодиаза цим договором (а.с.25) та Договір поруки №312-58М/Фп від 22.02.2006 р. між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 на виконання зобов'язань ОСОБА_1 (а.с.26-27зворот).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
У відповідності до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з приписами статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як передбачено приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня.
Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 ЦК України).
Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях (ч.1 ст.533 ЦК України).
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст.533 ЦК України).
Згідно ч.3 ст.533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (Правова позиція Верховного суду України у справі за №6-145цс14).
Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають частковому задоволенню, а саме:
Згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає стягнення розміру сплаченого судового збору на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в наступному розмірі: з ОСОБА_1 - 6099,85 грн., з ОСОБА_2 - 6099,84 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 46, 76-83, 89, 95, 128, 131, 133, 141, 247, 263, 265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги - задовольнити частково.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба