Ухвала

16 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 755/16311/15-ц

провадження № 61-44175 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укоінвестбуд» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Судуу вересні 2018 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року. Посилається на те, що з повним текстом рішення суду апеляційної інстанції вона змогла ознайомитись лише після оприлюднення у ЄДРСР 10 серпня 2018 року, оскільки її копію не отримувала. Крім того, повний текст постанови апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року не містись дати складення повного тексту, що позбавило можливості заявника обчислити строк на касаційне оскарження.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Таким чином, заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту першого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення до суду із позовом) за подання до позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року визначено в сумі 1218 грн.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, тобто 7 308 грн (3 654 грн х 200%).

Тобто заявнику необхідно сплатити 7 308 грн судового збору.

Листом Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 18 червня 2018 року №05-12/1731-6167 повідомлено про змінені реквізити для зарахування судового збору, які вводяться в дію з 2 липня 2018 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 16 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик