Справа № 580/1753/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2018 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Лєсної Н.В., позивачки - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, зареєстрованої АДРЕСА_4 до ОСОБА_2, зареєстрованої АДРЕСА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачки, мотивує свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності, на підставі договору дарування, належить квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі також зареєстрована відповідачка, що є сестрою ОСОБА_1 Вона у 2013 році виїхала до Російської Федерації, де проживає і дотепер, місце її проживання невідоме. Позивачка, як власник майна, позбавлена можливості вільно володіти та розпоряджатися своїм майном. Тому вона звернулася до суду та просить визнати ОСОБА_2 такою що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
В судовому засіданні позивачка ствердила позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачка у судове засідання не з'явилася хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки свого представника.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:
квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 12.07.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1449 (а.с. 7) належить ОСОБА_1, що також стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7781984 від 15.07.2005 (а.с. 9) та копією технічного паспорту (а.с. 10-11).
Депутатом Лебединської міської ради Ю.Г. Савенко 07.08.2018 року (а.с. 14) була видана довідка в якій зазначено, що сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_4, що зареєстрована в АДРЕСА_5, протягом останніх п'яти років у вказаній квартирі не проживає.
З квитанцій ПАТ «Сумиобленерго», ПАТ «Сумигаз, КП «Водоканал» (а.с. 12,13) встановлено, що особові рахунки у вказаних установах відкриті на ім'я ОСОБА_5, і вона відповідно, сплачує платежі за комунальні послуги.
Факт того, що відповідачка ОСОБА_2 з 2013 року не проживає у квартирі позивачки АДРЕСА_1 ствердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, які кожен зокрема, повідомили, що відповідачка є сестрою позивачки, однак тривалий час не з'являлася за місцем реєстрації, поїхала в 2013 році до Російської Федерації, з того часу вони її не бачили.
Положеннями ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, і розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як вбачається з ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється в разі відчуження власником свого майна або смерті власника.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.
Судом встановлено, що реєстрація відповідачки у квартирі АДРЕСА_3 порушує права позивачки як власника, оскільки обмежує право вільно ним користуватися та розпоряджатися.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що відповідач не є членом сім'ї позивача, договорів про найму житла із позивачем не укладав, за комунальні послуги не сплачує, жилою площею житлового будинку не користується, а її реєстрація, в належній позивачці квартирі перешкоджає їй у здійсненні свого права володіння, користування та розпорядження своїм майном, порушує її житлові права, суд вважає, за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 133, 141, 258, 259, 263- 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
Вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 Сумської області.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Лебединський районний суд Сумської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Бакланов Р. В.