Провадження № 2/369/172/18
РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Бугайовій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4 організації «Садове товариство «Надія» про визнання незаконним і скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4 організації «Садове товариство «Надія» про визнання незаконним та скасування розпорядження, в якому просила в якому просила визнати незаконним та скасувати розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області від 22 лютого 2011 року № 844 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 для ведення садівництва в садовому товаристві «Надія», в якому зазначала, що вона є членом ОСОБА_4 організації «Садове товариство «Надія». Рішенням загальних зборів відповідача ОСОБА_4 організації «Садове товариство «Надія» від 19 квітня 2008 року їй було виділено під приватизацію для ведення садівництва земельну ділянку по вул. Гайова, 1 ГО СТ «Надія». ОСОБА_2 ніколи не була членом ГО СТ «Надія», земельна ділянка їй не виділялась, і тому вона не має права на приватизацію земельної ділянки. З відповіді районної державної адміністрації також слідує, що розпорядження про передачу цієї земельної ділянки ОСОБА_2 у приватну власність не приймалось. Позивач вказувала, що вини ОСОБА_3 районної державної адміністрації у прийнятті розпорядження від 22.02.2011 року № 844 про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельну ділянку в садовому товаристві «Надія» немає, так як ОСОБА_2 надала ОСОБА_3 районній державній адміністрації довідку, яка містила недостовірні дані. Позивач вважала, що розпорядження підлягає скасуванню, так як воно порушує права позивача на користування земельною ділянкою, яка була виділена їй в користування як члену товариства.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. 116 ЗК України, ст. ст. 15, 16, 393 ЦК України просила незаконним та скасування розпорядження, в якому просила в якому просила визнати незаконним та скасувати розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області від 22 лютого 2011 року № 844 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 для ведення садівництва в садовому товаристві «Надія» в адміністративних межах Ходосівської сільської ради».

У судове засідання позивач і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надана заява представника позивача, в якій він позовну заяву підтримав і просив його задовольнити та розглянути справу у відсутності позивача і її представника.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 організації «Садове товариство «Надія» не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява про визнання позову, в якій позов визнав.

Суд з»ясувавши дійсні обставини, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 мотивує свої позовні вимоги тим, що вона є членом ОСОБА_4 організації «Садове товариство «Надія». Рішенням загальних зборів відповідача ОСОБА_4 організації «Садове товариство «Надія» від 19.04.2008 року їй було виділено під приватизацію для ведення садівництва земельну ділянку по вул. Гайова, 1 ГО СТ «Надія». Випадково вона дізналась, що відповідач ОСОБА_2 замовила технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення садівництва в ГО СТ «Надія» по вул. Гайова, 1 в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на підставі розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 22 лютого 2011 року №844 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельну ділянку громадянці України ОСОБА_2 для ведення садівництва в садовому товаристві «Надія» в адміністративних межах Ходосівської сільської ради».

З копії цієї технічної документації позивач дізналась, що зазначене вище розпорядження прийнято на підставі довідки ГО СТ «Надія» від 11.01.2012 року № 11/ТЛ, відповідно до якої нібито ОСОБА_2 є членом ГО СТ «Надія» і що нібито їй виділена земельна ділянка, розташована по вулиці Гайова будинок № 1.

Позивач ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_2 ніколи не була і не є членом ГО СТ «Надія», земельна ділянка садовим товариством їй не виділялась, а тому вона не мала і не має права на її приватизацію.

Із додатку №1 до Державного акту відповідача ГО СТ «Надія» II-КВ №000034 від 19 червня 1998 року списку членів товариства вбачається, що позивач ОСОБА_1 є членом ОСОБА_4 організації «Садове товариство «Надія» з моменту його заснування, тобто, з 5 травня 1997 року. З протоколу загальних зборів товариства від 19.04.2008 року судом встановлено, що рішенням загальних зборів ОСОБА_4 організації «Садове товариство «Надія» від 19.04.2008 року позивачу було виділено під приватизацію для ведення садівництва земельну ділянку по вул. Гайова, 1 в ГО СТ «Надія».

В наданих письмових поясненнях відповідач ГО СТ «Надія» вказував, що позивач у 2016-му році зверталась до відповідача з інформацією, що у неї Управління Геокадастру у Київській області не прийняв заяву про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для отримання права власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,10 га по вул. Гайова № 1 в садовому товаристві «Надія» в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області через те, що нібито ця земельна ділянка вже зайнята.

Дізнавшись про це, голова правління садового товариства «Надія» ОСОБА_5 доручив адвокату звернутись з адвокатським запитом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації, і з відповіді на адвокатський запит стало відомо, що 22.02.2011 року було прийнято розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області № 844 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельну ділянку громадянці України ОСОБА_2 для ведення садівництва в садовому товаристві «Надія» в адміністративних межах Ходосівської сільської ради. При цьому РДА повідомила, що 13.10.2011 року було здійснено виїмку розпоряджень стосовно земельних питань, прийнятих у період з 01.01.2011 року по 10.10.2011 року, тому РДА не може надіслати копії документів, на підставі яких було прийнято це розпорядження.

Отримавши таку інформацію, у квітні 2017 року у товаристві було проведено повторну перевірку усієї документації, яка була передана попереднім складом правління, під час якої було виявлено копію техдокументації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2, а в ній було виявлено копію довідки від 11.01.2012 р. № 11/ТЛ, яку Голова правління ГО СТ «Надія» ОСОБА_6 видала ОСОБА_2 У довідці зазначено, що ОСОБА_2 є членом ГО СТ «Надія» відповідно до Протоколу Правління від 26.06.2010 року № 4.

У звязку з цим, в ГО СТ «Надія» було скликане правління Товариства, на засіданні якого був проведений огляд та аналіз цього протоколу.

З наданої відповідачем ГО «Садове товариство «Надія» копії протоколу засідання Правління від 26.06.2010 року № 4 вбачається, що 26.06.2010 року ОСОБА_7 доповів правлінню, що нібито ОСОБА_1 відмовилась виконати умови Товариства, а саме сплатити внесок на розвиток інфраструктури для видачі їй необхідних документів СТ для подальшої приватизації земельної ділянки по вул. Гайова, 1, не встановила межі вільної земельної ділянки та продовжує займати цю земельну ділянку без правовстановлюючих документів (нібито вчиняє самозахват). ОСОБА_6 інформувала членів правління про те, що фактично було оголошено конкурс на зайняття, за її словами, вільної земельної ділянки по вул. Гайова, 1, та запропонувала виділити цю земельну ділянку для приватизації «активному та добросовісному члену колективу» ОСОБА_2 з прийняттям її в члени Товариства. Також ОСОБА_6 завірила членів правління, що ОСОБА_2 відмовиться від земельної ділянки, після її приватизації, на користь Товариства.

Відповідно до протоколу № 4 від 26.06.2010 року засідання правління ГО СТ «Надія», на зазначеному засіданні правлінням було прийнято рішення:

1.Відмінити рішення правління Товариства від 18.04.2010 року (протокол № 3) в частині виділення ОСОБА_1 вільної земельної ділянки по вул. Гайова, 1 за нібито допущені нею порушення земельного законодавства і умов конкурсу, проведеного Товариством;

2.За нібито активну участь у справі розвитку Товариства, добросовісну та чесну роботу бухгалтером-касиром в Товаристві виділити вільну ділянку по вул. Гайова, 1 для приватизації ОСОБА_2 з видачею їй необхідних довідок від імені Товариства для надання в ОСОБА_3 райдержадміністрацію.

До цього протоколу засідання правління додано заяву ОСОБА_2 від 26.06.2010 року про те, що вона просить правління Товариства прийняти від неї як подарунок земельну ділянку по вул. Гайова, 1, зобовязується замовити на цю земельну ділянку технічну документацію та отримати кадастровий номер на неї, отримати державний акт на право власності на цю земельну ділянку, а потім укласти договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки з покупцем, який буде затверджений Загальними зборами ГО СТ «Надія», і отримані за ділянку кошти внести в касу ОСОБА_8 Також ОСОБА_2 просить всі витрати по оформленню земельної ділянки компенсувати їй за рахунок коштів Товариства.

Як видно з посвідченої копії протоколу іншого засідання правління ГО СТ «Надія», 05.10.2017 року на засіданні правління ГО СТ «Надія» щодо розгляду знайденого протоколу Правління від 26.06.2010 року № 4 , було прийнято наступне рішення:

1.Визнати незаконним та таким, що прийнято з перевищенням повноважень, грубо порушує право користування земельною ділянкою члена Товариства ОСОБА_1, прийняте на підставі невірно встановлених даних, порушує публічний порядок, спрямоване на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, на незаконне заволодіння майном рішення правління ГО СТ «Надія» від 26.06.2010 року;

2.визнати позов ОСОБА_1 в ОСОБА_3 районному суді Київської області;

3.визнати довідку від 11.01.2012 року № 11/ТЛ, видану ОСОБА_2 ОСОБА_6 такою, що містить неправдиві відомості;

4.звернутись до правоохоронних органів із заявою про вчинення бувшою Головою правління ОСОБА_6 службового підроблення.

Відповідно до протоколу засідання правління ГО СТ «Надія» від 05.10.2017 року, члени правління одноголосно вважають, що рішення, прийняті правлінням ГО СТ «Надія» 26.06.2010 року, є незаконними і такими, що не можуть породжувати ніяких наслідків, виходячи з наступного.

Правлінням ГО СТ «Надія» 05.10.2017 року було встановлено, що земельна ділянка по вул. Гайова, 1 у місті Києві була виділена ОСОБА_1 не рішенням правління Товариства від 18.04.2010 року, а рішенням Загальних зборів Товариства від 19 квітня 2008 року; ОСОБА_1 сплатила і сплачувала всі внески, заборгованості по сплаті ні вступних, ні цільових, ні членських внесків не має і станом на 2010-й рік не мала; ОСОБА_1 не вчиняла і не вчиняє самозахват, а користувалась та користується земельною ділянкою по вул. Гайова 1, яку отримала при жеребкуванні при розподілі земельних ділянок в 1997 році і у відповідності до рішення Загальних зборів Товариства. Той факт, що ОСОБА_1 користувалась цією земельною ділянкою у 2010-му році, відображений в тексті самого протоколу; Відповідно до пункту 2.3.7. Статуту Товариства право на приватизацію земельної ділянки мають лише члени Товариства. А ОСОБА_2 ніколи не була і не є членом Товариства. Навіть правління ГО СТ «Надія», як видно з Протоколу №4, 26.06.2010 року рішення про прийняття ОСОБА_2 до членів товариства не приймало. А, тим більше, що затвердження такого рішення на Загальних зборах СТ, у відповідності до пункту 2.2. Статуту, не було.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначеного ст. 122 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Як вбачається з доказів у справі, земельна ділянка по вул. Гайова, 1 з моменту розподілу ділянок у 1997 році, в 2008 році перебувала і перебуває на цей час в користуванні члена Садового Товариства ОСОБА_1, а у користуванні ОСОБА_2 не перебувала і не перебуває.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до протоколу засідання правління від 26.06.2010 року рішення про прийняття ОСОБА_2 до членів ГО СТ «Надія» не приймалось.

Згідно довідки ГО «Садове товариство «Надія» у протоколах загальних зборів членів ГО «Садове товариство «Надія» до 2017 року відсутні відомості про прийом ОСОБА_2 в члени товариства і виділення їй земельної ділянки для приватизації.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд врішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 надано суду належні і допустимі докази в обгрунтування заявлених вимог, і тому позов підлягає задоволенню, і слід визнати незаконним та скасувати розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області від 22 лютого 2011 року №844 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельну ділянку громадянці України ОСОБА_2 для ведення садівництва в садовому товаристві «Надія» в адміністративних межах Ходосівської сільської ради».

Враховуючи викладене та керуючись вимогами п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 116 ЗК, ст. ст. 15, 16, 393 ЦК України, ст. ст. ст. ст. 4, 5, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області від 22 лютого 2011 року №844 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою по оформленню права власності на земельну ділянку громадянці України ОСОБА_2 для ведення садівництва в садовому товаристві «Надія» в адміністративних межах Ходосівської сільської ради».

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.