Справа № 658/1031/17
(провадження № 2/658/30/18)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Подіновської Г.В.,

за участю: секретарів - Левицької Н.Я., Частило М.В., Бірючової О.В., Півкач Д.М., Марчук В.І.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представників відповідачів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховці Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_9 про стягнення суми авансу, визнання угоди недійсною,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_9, про стягнення з ОСОБА_4 суми авансу, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку №22 по вул. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області від 24.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.11.2011 року позивач передала відповідачу ОСОБА_4 11000 доларів США у якості авансу за будинок №22 по вул.. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області, що підтверджується відповідною розпискою, а відповідач повинен був продати вказаний будинок сину позивача ОСОБА_9, третій особі у справі.

Влітку 2016 року позивач дізналася, що 24.12.2012 року відповідач ОСОБА_4 без відома позивача та ОСОБА_9 продав зазначений вище будинок ОСОБА_8, бабусі ОСОБА_5

Зазначає, що договір купівлі-продажу житлового будинку від 24.12.2012 року був заключним епізодом шахрайства, вчиненого групою осіб у складі ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 - колишньої співмешканки ОСОБА_9, які знаходилися у злочинній змові з метою заволодіння належними позивачці 11000 доларів США.

Просила визнати причину пропуску позовної давності поважною, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму авансу у розмірі 297660,00 грн., що за курсом НБУ станом на 24.03.2017 року еквівалентно 11000 доларів США, та визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 24.12.2012 року, реєстровий № 9353, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8

У судовому засіданні позивач та її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

ОСОБА_1, будучи допитаною в якості свідка, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення проти позову. Просили суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_4 пояснив, що у листопаді 2011 року дійсно отримав від ОСОБА_1 11000 доларів США в якості авансу за будинок №22 по вул.. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області. Так як про продаж будинку за 15000 доларів США домовлявся з ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які хотіли придбати будинок для себе, вважав, що кошти, отримані від ОСОБА_1, належать саме їм. Приблизно через рік отримав суму коштів, що залишилася 4000 доларів США та уклав договір купівлі-продажу. Після отримання авансу прописав ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в будинку, інші питання вирішував з ОСОБА_8

Відповідач ОСОБА_8 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги не визнала, просила застосувати позовну давність та у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_8 ОСОБА_6 проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись не їх безпідставність.

Відповідач ОСОБА_5 надала письмові заперечення на позовну заяву, які підтримала у судовому засіданні, а також пояснила, що спірний будинок купувала разом з ОСОБА_9, який був її співмешканцем, на кошти, отримані від продажу іншого будинку. Оскільки з ОСОБА_4 була домовленість про придбання будинку за 15000 доларів США, а коштів не вистачало, 4000 доларів США продавцю через рік сплатила бабуся ОСОБА_5 ОСОБА_8 та оформила договір купівлі-продажу на себе. З позивачкою ніяких договорів стосовно будинку не укладала, при передачі грошей присутня не була, так як в той час, коли відбувалася передача грошей, разом з ОСОБА_9 вийшла з будинку, підпис у розписці поставила лише тому, що була впевнена, що разом з ОСОБА_9 буде покупцем будинку.

Третя особа ОСОБА_9 вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні пояснив, що між ним, його матірю ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 була досягнута домовленість про купівлю будинку №22 по вул.. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області. 25.11.2011 року ОСОБА_1 в якості авансового платежу передала ОСОБА_4 11000 доларів США. За домовленістю, покупцем будинку буде він, ОСОБА_9, а ОСОБА_1 дасть свої гроші. Сторони домовились, що договір буде оформлено після того, як ОСОБА_4 оформить документи на земельну ділянку. У серпні 2012 року ОСОБА_9 був засудженим та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Звільнившись у 2016 році, дізнався, що ОСОБА_4 порушив попередню домовленість та продав будинок ОСОБА_8

Аналогічні показання ОСОБА_9 дав будучи допитаним за його згодою в якості свідка.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

У судовому засіданні встановлено, що 25.11.2011 року ОСОБА_4 підписав на імя ОСОБА_1 розписку, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 по договору продає ОСОБА_9 будинок, який знаходиться за адресою: Светлово, вул.. Богдана Хмельницького, буд.22. Підтверджує, що отримав від ОСОБА_1 кошти готівкою в сумі 11000 доларів США при свідках. Розписка підписана продавцем ОСОБА_4, свідками ОСОБА_10, ОСОБА_11, покупцями ОСОБА_9, ОСОБА_5 (а.с.46).

Позивач ОСОБА_1 підтвердила, що вказану розписку склала та написала саме вона, а інші особи її підписали.

Факт отримання ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 11000 доларів США в якості авансу за будинок №22 по вул.. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області сторони не заперечують.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що у його присутності ОСОБА_1 передала ОСОБА_4 11000 доларів США за квартиру, яку мала намір придбати, після чого свідок підписав складену нею розписку.

24.12.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 був укладений та посвідчений нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку №22 по вул.. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Однією з встановлених ч. 2 ст.11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна, зокрема, фізичної або юридичної особи, незаконне заволодіння ним.

Як на підставу недійсності договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, позивач посилається на наявність злочинної змови між відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 з метою заволодіння належними позивачці грошовими коштами.

Разом з тим, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження такої змови позивачем не надано, а зазначені доводи мають характер припущення.

Протоколи допитів ОСОБА_1, ОСОБА_9 та інших у кримінальному провадженні № 0002018, надані представником позивача (а.с. 181-190, 220-221), не є належними доказами, оскільки показання вказаних осіб не були предметом судової перевірки у кримінальному провадженні, а в справі, що розглядається, суд позбавлений повноважень встановити їх достовірність. ОСОБА_10 того, деякі показання, зокрема ОСОБА_9, були дані працівникам поліції вже після звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду.

Слід також зазначити, що позивачем та її представниками не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення прав позивача відповідачем ОСОБА_5, яка не була стороною оспорюваного договору.

За вимогами ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, підстави для визнання договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, відсутні.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами, а ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобовязання або односторонню зміну його умов.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував, що домовився продати належний йому будинок ОСОБА_9, але уклав договір купівлі-продажу будинку з іншою особою ОСОБА_8

За таких обставин він був зобовязаний повернути отриманий за будинок аванс, однак цього не зробив.

Оскільки відповідачами у справі було подано відповідну заяву, суд зобов'язаний вирішити питання щодо позовної давності у спорі, який виник між сторонами.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, зробленою до винесення ним рішення, є підставою для відмови у позові.

Позивач та третя особа ОСОБА_9 у судовому засіданні стверджували, що про укладення спірного договору купівлі-продажу будинку №22 по вул. Б.Хмельницького в м. Каховка Херсонської області дізналися у 2016 році, після звільнення ОСОБА_9 з кримінально-виконавчої установи закритого типу, де він відбував покарання у виді позбавлення волі за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 лютого 2012 року.

Разом з тим, рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12.04.2013 року у справі №658/961/13-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, третя особа Каховський районний сектор управління державної міграційної служби України в херсонській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням позовні вимоги ОСОБА_8 задоволені частково, ОСОБА_9 визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком №22 по вул.Б.Хмельницького у м. Каховці Херсонської області. Рішення набрало законної сили.

З тексту рішення вбачається, що вказане рішення було ухвалено за відсутності сторін, однак відповідач ОСОБА_9 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої позов визнав.

Згідно розписки ОСОБА_9, направленої на адресу Каховського міськрайонного суду Херсонської області, ОСОБА_9 отримав повістку та позовну заяву з доданими до неї матеріалами по справі №658/961/13-ц 28 березня 2013 року.

Факт отримання позовної заяви ОСОБА_9 підтвердив.

Враховуючи, що ОСОБА_9 є сином позивача ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що позивач могла довідатися про те, що ОСОБА_4 продав будинок №22 по вул.Б.Хмельницького у м. Каховці Херсонської області відповідачу ОСОБА_8, а не ОСОБА_9О,. у березні-квітні 2013 року.

До 27.03.2017 року позивач ОСОБА_1 за захистом прав до суду не зверталася.

Обставин, що свідчать про поважність причин пропущення позовної давності позивачкою не наведено.

Беручи до уваги, що сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови у позові, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 76-81, 82, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. 257, 261, 267 ЦК України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_8 (адреса реєстрації: м. Каховка Херсонської області, вул.. Б.Хмельницького, буд.22, РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_5 (адреса реєстрації: м. Каховка Херсонської області, вул.. Б.Хмельницького, буд.22), третя особа ОСОБА_9 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення суми авансу, визнання угоди недійсною відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір 700,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Г. В. Подіновська