АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1253/18 Справа № 175/2324/17 Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

22 січня 2018 року м.Дніпро

Суддя судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області Красвітна Т.П. ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Керуюча компанія «Перспектива» про відшкодування моральної шкоди за акт дискримінації права на захист споживача, права на повагу до гідності фізичної особи, права на захист від неправомірних обмежень,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року визнано неподаною та повернуто позовну заяву ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Керуюча компанія «Перспектива» про відшкодування моральної шкоди за акт дискримінації права на захист споживача, права на повагу до гідності фізичної особи, права на захист від неправомірних обмежень.

На вказану ухвалу ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» та п.6-1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

З 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів і перелік субєктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тощо. За змістом змін до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (з відповідними змінами та доповненнями) позивачі щодо спорів, пов'язаних із дискримінацією не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті п'ятої Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб'єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії ( об'єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об'єктів справляння судового збору.

Разом з тим застосовувати частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» обов'язково слід у системному зв'язку з нормами статей 1-6 Закону України «Про судовий збір», тобто враховуючи характеристику об'єкта справляння судового збору та з урахуванням правил врегулювання темпоральної колізії, зокрема правила відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, якій був прийнятий раніше.

Статті 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначають, що об'єктом справляння судового збору є процесуальний документ позовна заява, інша заява, апеляційна, касаційна скарги, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України тощо. Розмір ставки судового збору так само залежить передусім від об'єкта справляння судового збору.

Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв'язку з положеннями статей 1-6 Закону України «Про судовий збір», зокрема статті п'ятої зазначеного закону в редакції Закону № 484-VIII, слід дійти до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв'язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов'язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді України.

Оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об'єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, то у таких випадках він зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-185цс17).

Ухвалою судді апеляційного суду від 10 листопада 2017 року вказана апеляційна скарга була залишена без руху, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір у розмірі 320,00 грн. (а.с.30)

05 грудня 2017 року ОСОБА_3 подав в електронній формі вимогу про поновлення порушеного особистого немайнового права, де виклав своє заперечення проти ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху, копію якої згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.39), отримав 01 грудня 2017 року.

Ухвалою судді апеляційного суду від 06 грудня 2017 рокупродовжено ОСОБА_3 строк для виконання ухвали судді апеляційного суду від 10 листопада 2017 року протягом двох днів з дня отримання ухвали від 06 грудня 2017 року.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу апеляційного суду від 06 грудня 2017 року апелянта отримав 26 грудня 2017 року (а.с 40).

Однак, протягом наданого строку, недоліки апеляційної скарги щодо сплати судового збору не були усунені, а тому відповідно до ст.ст. ч.3 ст.185, ч.2 ст.357 ЦПК України апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Керуючись ст.ст. 185,357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2017 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви- вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Т.П.Красвітна