Справа № 698/319/18
Провадження № 2/698/226/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 р.Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Катеринопільського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та скасування обтяження на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що постановою державного нотаріуса Катеринопільського нотаріального округу ОСОБА_3 від 11.05.2018 року № 462/02-31 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у посвідченні договору купівлі-продажу відчуження житлового будинку розташованого по вул. Шкільна, 15, у с. Мокра Калигірка Катеринопільського району, Черкаської області. Підставою для відмови стала наявність заборони на майно позивача ОСОБА_2 зареєстровано 27.10.2006 року за № 3963651 накладену Катеринопільською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №11 Катеринопільської райсільгоспхімії від 24.08.1987 року.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 не зявився, але надав клопотання від 30.07.2018 року, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, заявою від 18.07.2018 року № 761/01-16 повідомила суд про визнання позовних вимог у повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі її участі.

В судовому засіданні встановленні наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.05.2018 року вбачається, що приватним нотаріусом Катеринопільського районного нотаріального округу ОСОБА_3 відмовлено ОСОБА_2 у посвідченні договору купівлі-продажу відчуження житлового будинку розташованого по вул. Шкільна, 15, у с. Мокра Калигірка Катеринопільського району, Черкаської області. Підставою для відмови стала наявність заборони на майно позивача ОСОБА_2 зареєстровано 27.10.2006 року за № 3963651 накладену Катеринопільською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення №11 Катеринопільської райсільгоспхімії від 24.08.1987 року. (а.с.11)

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно вбачається, що власником 1/1 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Шкільна, буд. 15 с. Мокра Калигірка Катеринопільського району є ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.11.2005 року № 8995470 вбачається, що на імя ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА 214315 від 10.10.2005 року, згідно якого останній належить 1/1 частка житлового будинку.(а.с.8).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, який знаходиться за адресою вул. Шкільна №15, с. Мокра Калигірка Катеринопільського району, вбачається, що власником домоволодіння 1/1 частки житлового будинку є ОСОБА_2О.(а.с.9).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 20.04.2018 року № 121389112, вбачається, що житловий будинок, який знаходиться за адресою с. Мокра Калигірка вул. Шкільна №15 перебуває під обтяженням встановленим згідно повідомлення Катеринопільської райсільгоспхімії від 24.08.1987 року №11. (а.с.12-13).

Згідно повідомлення про видачу позички виданою Мокрокалигірською селищною радою від 20.08.1987 року за № 228 вбачається, що громадянину ОСОБА_4 видана позичка Катеринопільським РВ «Сільгоспхімія» в сумі 2000 тис. рублів строком на 10 років для будівництва жилого будинку в смт. Мокра Калигірка вул. Шкільна №15. (а.с.41).

Згідно відомостей про юридичну особу державну реєстрацію ВАТ «Катеринопільський Райагрохім», яке було правонаступником припинено 26.04.2007 року. (а.с.14).

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Постановою КМУ від 05 липня 2004 №830, державна реєстрація обтяжень рухомого майна проводиться з метою забезпечення виконання зобов'язань і захисту прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та надання в інтересах цих осіб інформації про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна. Державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису. Відомості про припинення обтяження вносяться до Реєстру безоплатно. Відповідно до статті 43 частини 5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Відповідно до ч.5 статті 43 та частини 3 статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Вилучення запису одночасно з внесенням запису про припинення обтяження можливо лише за заявою обтяжувача. Таким чином, вилучення запису щодо обтяження можливо або реєстратором по закінченню шести місяців після зняття обтяження, або достроково - за заявою обтяжувача. Вилучення запису за рішенням суду Законом не передбачено.

Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх повного задоволення, оскільки судом встановлено порушення права позивача щодо мирного володіння своїм майном, яке підлягає захисту. При цьому будь-які правові підстави для продовження існування запису про обтяження, встановленого щодо позивача, судом не встановлені.

Крім того, судом встановлено, що державну реєстрацію правонаступника обтяжувача припинено, отже подання заяви з його боку виключається, а відповідач, визнавши заявлені вимоги у повному обсязі, позбавлений можливості вчинити дії щодо вилучення запису про обтяження з реєстру, оскільки в нього відсутні відомості про припинення обтяження.

За таких обставин, постанова відповідача про відмову у вчиненні нотаріальної дії є незаконною та підлягає скасуванню. Крім того, відповідача належить зобовязати внести у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно інформацію про припинення обтяження, оскільки наявність запису про обтяження у вказаному реєстрі неправомірно обмежує права позивача, як власника нерухомого майна житлового будинку.

Враховуючи відмову позивача від стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,12,263-265,352,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Катеринопільського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та скасування обтяження на нерухоме майно задовольнити повністю.

Постанову приватного нотаріуса Катеринопільського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2018 року № 462/02-31 визнати незаконною та скасувати.

Зобовязати приватного нотаріуса Катеринопільського районного нотаріального округу ОСОБА_3 внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження, зареєстрованого 27.10.2006 року за № 3963651 Катеринопільською державною нотаріальною конторою щодо власника ОСОБА_4, на підставі повідомлення обтяжувача Катеринопільського районного відділення «Сільгоспхімія» від 24.08.1987 року № 11.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Баранов О.І.