Справа №591/5587/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сидоренко А. П.
Номер провадження 22-ц/788/1923/18 Суддя-доповідач - Собина О. І.
У Х В А Л А

24 жовтня 2018 року м. Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі суддіСобина О. І., розглянувши матеріали апеляційноюї скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком з надвірними спорудами, позбавлення права користування будинком з надвірними спорудами та виселення,

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності, стягнення грошової компенсації, поділ майна,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2018 року у прийнятті уточненої зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_5, поданої до Зарічного районного суду м. Суми 02 квітня 2018 року, відмовлено та повернуто її позивачу.

27 вересня 2018 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 07 серпня 2018 року.

У зв'язку із пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали суду, представником також було подане клопотання про його поновлення. Причинами пропуску строку на апеляційне оскарження представник вказувала те, що їй, як учаснику справи, у день оголошення або складання повного тексту ухвали не було вручено її копії.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області у складі судді Собини О.І. від 03 жовтня 2018 року було визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду і апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для звернення до апеляційного суду з заявою, вказавши в ній інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду.

Відповідно до ст.354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду постановлена 07 серпня 2018 року. Цього ж дня, копію ухвали суд першої інстанції направив відповідачу ОСОБА_3, яку вона отримала 21 серпня 2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.84). Таким чином, останнім днем оскарження даної ухвали є 05 вересня 2018 року. Крім того, 10 серпня 2018 року ОСОБА_3 особисто ознайомилася з матеріалами справи, що підтверджується відповідною заявою (а.с.78).

В той же час, адвокат ОСОБА_4, яка є представником учасника справи - відповідача ОСОБА_3 та діє від її імені, звернулась з апеляційною скаргою лише 27 вересня 2018 року, отже пропустила строк на апеляційне оскарження передбачений ч.1 ст.354 ЦПК України.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, яка регламентує принцип верховенства права у цивільному судочинстві, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Ryssia»). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

На виконання ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, 17 жовтня 2018 року представник відповідача - ОСОБА_4 звернулася до апеляційного суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, в якій зазначила, що ОСОБА_3 ознайомила її з текстом ухвали лише 24 вересня 2018 року. Причиною несвоєчасного звернення до адвоката послугувало те, що ОСОБА_3 хворіла, у зв'язку з чим була змушена звернутися за медичною допомогою, на підтвердження чого надала медичні висновки спеціалістів від 24 та 25 вересня 2018 року.

Твердження ОСОБА_4 про причини які послугували пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, а саме хвороба ОСОБА_6, не є належними доказами, які б свідчили про істотні перешкоди чи труднощі, які унеможливили вчинення необхідних дій з подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у визначений законом строк. Крім того, консультативні медичні висновки спеціалістів на ім'я ОСОБА_6 датовані 24 та 25 вересня 2018 року, тобто після спливу визначеного законом строку на апеляційне оскарження ухвали суду, останнім днем якого було 05 вересня 2018 року.

Відповідно до ч.4 ст.357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку не буде подано особою у зазначений судом строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст.358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо:скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Отже, враховуючи наведені вище обставини, положення норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що вказані заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, тому у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 07 серпня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком з надвірними спорудами, позбавлення права користування будинком з надвірними спорудами та виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності, стягнення грошової компенсації, поділ майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і протягом тридцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Апеляційного суду Сумської області О. І. Собина