Провадження № 2-з/537/1/2018
Справа № 537/5447/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Хіневича В. І., за участі секретаря Головньової Л. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, процентів та пені за договором позики.

Одночасно з позовом, ОСОБА_1 до суду було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої, прохав накласти арешт на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Олександра Сербіченка, 19, який належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2.

На обґрунтування зазначив, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань за договором позики, що дає підстави стверджувати про те, що відповідач буде ухилятися і від виконання рішення суду, вчиняти дії, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Також, зазначено, що ОСОБА_2 є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Олександра Сербіченка, 19.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_1 прохає стягнути з ОСОБА_2 на його користь за договором позики № ПГ-2 від 22.09.2010 року суму боргу 9125 доларів США, проценти за користування чужими грошовими коштами в сумі 31390 доларів США, пеню в сумі 9125 доларів США за прострочення строків поверне грошових коштів, всього 49640 доларів США в українській валюті - гривні за курсом Національного банку України на день постановлення рішення; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8000 грн. судового збору, сплачені за подачу позову та 1200 грн., сплачені за надану юридичну допомогу.

Разом з тим, ОСОБА_1 не подав суду доказів того, що ОСОБА_2 є власником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Олександра Сербіченка, 19 та не подав доказів, які б підтверджували співмірність заходів забезпечення позову до позовних вимог.

Також, суд вважає, що захід забезпечення позову у виді накладення арешту на домоволодіння, який просив застосувати ОСОБА_1, не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана на протязі п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В. І. Хіневич