Справа № 643/8937/18
Провадження № 2/643/4598/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Погасій О.Ф.,

за участю секретаря Петрової О.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 06 липня 2018 року з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку № 11 по пров. Весняному в м. Харкові.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку № 11 по пров. Весняному в м. Харкові, право власності на 1/2 частину вищезазначеного будинку зареєстровано за нею на підставі договору дарування від 27.07.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_4, реєстровий № 2829; право власності на 1/2 частину вищезазначеного будинку зареєстровано за нею на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.11.2015 р. державним нотаріусом Третьої ХДНК, реєстровий № 1-890. Земельна ділянка, на якій розташований вищезазначений будинок, також належить їй в цілому, на підставі вищезазначених правовстановлюючих документів. У домоволодінні № 11 по пров. Весняному в м. Харкові зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 З 1993 року відповідач ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживає, його речі у житловому приміщенні відсутні, перешкод відповідачу у користуванні житлом ніхто не чинив, житловим приміщенням відповідач не інтересується, у витратах по утриманню участі не приймає. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача у належному їй житловому будинку порушує її права, як власника, позбавляє можливості розпорядитися належним їй будинком, добровільно відповідач знятися з місця реєстрації не бажає.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, просили ухвалити рішення при заочному розгляді справи через неявку відповідача.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, із зустрічним позовом до суду не звернувся, в звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу без його участі, на підставі наявних в доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивача та її представника, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок № 11 по пров. Весняному в м. Харковіналежить на праві приватної власності ОСОБА_1на підставі наступних правовстановлюючих документів: на 1/2 частину вищезазначеного будинку на підставі договору дарування від 27.07.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_4, реєстровий № 2829; право власності на 1/2 частину вищезазначеного будинку зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.11.2015 р. державним нотаріусом Третьої ХДНК, реєстровий № 1-890, що підтверджується копією договору дарування, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8-15).

У житловому будинку № 11 по пров. Весняному в м. Харкові зареєстровані: ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3, що підтверджується копією домової книги, відомостями про склад сімї або зареєстрованих у житловому будинку осіб (а.с.16-23).

Згідно листа Московського ВП ГУ НП в Харківській області інформація щодо перешкоджання ОСОБА_3 у праві користування ним житлом за адресою: м. Харків, пров. Весняний, 11 за період з 01.01.2016 р. до 05.06.2018 р. до Московського ВП ГУ НП в Харківській області не надходила (а.с.25).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 показали, що відповідач ОСОБА_3 більше року у житловому будинку № 11 по пров. Весняному в м. Харкові не проживає, його речі у приміщенні відсутні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відсутність відповідача ОСОБА_3 за місцем його реєстрації у житловому будинку № 11 по пров. Весняному в м. Харкові,понад один рік підтверджується зібраними по справі доказами, показаннями свідків.

Реєстрація відповідача створює позивачу перешкоду у здійсненні нею права власності, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 7,11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 92, 95, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку № 11 по провулку Весняному в м. Харкові.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Згідно п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Ф. Погасій