Справа №560/1395/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Волкодав А.А.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Висоцьк по вул. Тихий Ріг, 28, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 09 липня 2018 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 04 серпня 1995 року та яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, який помер 20 липня 1994 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 20 липня 1994 року помер її батько ОСОБА_5, який за життя мав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Висоцьк по вул. Тихий Ріг, 28, Дубровицького району Рівненської області. Після смерті батька відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, яку прийняла її матір ОСОБА_4. Однак, 04 серпня 1995 року померла ї мати. Вона весь час проживала з матір'ю, вела спільне господарство, доглядала її до дня смерті, яку і поховала. Після смерті матері вона користується її будинком, присадибною земельною ділянкою, а також рухомим майном, а тому у відповідності до вимог статті 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) вона прийняла спадщину після смерті матері, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець є власником житлового будинку, що розташований в с. Висоцьк по вул. Тихий Ріг, 28, Дубровицького району Рівненської області. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на спадкодавця та внести дані про них, як власників до реєстру прав власності на нерухоме майно уже неможливо у зв'язку з їх смертю.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити з таких підстав.

Згідно довідки №552/01-09 від 04 вересня 2018 року, виданої приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 (а.с.25) вбачається, що після смерті ОСОБА_5, який помер 20 липня 1994 року та ОСОБА_4, яка померла 04 серпня 1995 року, спадкові справи не заведені. Свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок не видавалось у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №263096 (а.с.4), ОСОБА_5 помер 20 липня 1994 року, про що складено відповідний актовий запис за №34.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по вул. Тихий Ріг, 28 в с. Висоцьк, Дубровицького району, що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданою Висоцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області за №2141 від 04 липня 2018 року (а.с.14).

Оскільки на день смерті ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_4 проживала з ним, що підтверджується довідкою №2254 від 23 липня 2018 року (а.с.5), остання, у відповідності до статті 549 Цивільного кодексу України, в редакції 1963 року, що був чинним на час відкриття спадщини вважається такою, що прийняла спадщину, так як вступила у фактичне управління та володіння спадковим майном.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 своїх спадкових прав на житловий будинок №28 по вул.Тихий Ріг в с. Висоцьк, Дубровицького району, юридично не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №224931 (а.с.6) ОСОБА_4 померла 04 серпня 1995 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №35.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з її смертю.

Згідно довідки №2275 від 26 липня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області вбачається, що ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 04 серпня 1995 року, вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с.15).

У відповідності до частини 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок, збудований в 1957 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок №28 по вул. Тихий Ріг в с. Висоцьк, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок як за ОСОБА_5 так і за ОСОБА_4 є неможливою, оскільки їх цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті, як це передбачено статтями 25, 346 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлої ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, але юридично не оформляла її після смерті чоловіка ОСОБА_5, і набула права власності на нього.

Керуючись статтями 328, 346, 392, 1216, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 200, 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Висоцьк по вул. Тихий Ріг, 28, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 09 липня 2018 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 04 серпня 1995 року та яка в свою чергу фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, який помер 20 липня 1994 року.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_7