Справа №: 398/1247/18
провадження №: 2/398/1504/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"23" жовтня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі:

головуючого Крімченко С.А.,

за участю секретаря - Кулікової В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя не склалось через різні типи характерів, відносини між ними протягом останнього часу спільного проживання ставали все більш напруженими. Фактично подружні відносини припинили влітку 2017 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо.

В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач зазначає, що позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає, згоден на розірвання шлюбу.

Суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказів.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 26.09.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1133 (свідоцтво про шлюб серії І-БК № 206181).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 141029), та дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія І-ОЛ № 205598). Відносини між подружжям не склалися. Сторони дійшли висновку про неможливість подальшого спільного проживання, про що свідчать їх заяви на адресу суду.

Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через різні типи характерів, відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Крім того, наполягають на розірванні шлюбу, не бажають залишатись у шлюбних відносинах. Примирення між ними не досягнуто.

Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу.

Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Позивачка в позовній заяві також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати, понесені нею при зверненні з позовом до суду.

Відповідно до пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2018 року складає 1 762 грн.

Тобто розмір судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 704 грн. 80 коп., які суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись наведеним та ст. 112 СК України, ст. ст.264, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_4) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 вересня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1133, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Крімченко