Справа № 135/1104/18
Провадження у справі № 4-с/129/6/2018
У Х В А Л А

"17" жовтня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині у відсутність сторін та їх представників скаргу ОСОБА_1 на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука С.І., визнання протиправними дій, скасування звітів, зобов'язання вчинити певні дії, -

Встановив:

До Гайсинського районного суду Вінницької області із Ладижинського міського суду Вінницької області для судового розгляду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука С.І., визнання протиправними дій, скасування звітів, зобов'язання вчинити певні дії.

Після задоволення самовідводу судді Гайсинського районного суду Швидкого О.В. у справі за цією скаргою автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого у справі суддю Гайсинського районного суду Дєдова С.М.

У поданій до суду скарзі ОСОБА_1 заявлено такі вимоги:

- визнати неправомірними дії начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича по проведенню оцінки майна: земельної ділянки площею 0,2261 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 та прийняття за основу звіту про незалежну оцінку від 30.07.2018р. виготовленого СОД ТОВ «Еспертно-консалтинговий центр»;

- визнати недійсним та скасувати звіт від 30.07.2018р., виготовлений СОД ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» по проведенню оцінки майна: земельної ділянки площею 0,2261га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1;

- визнати неправомірними дії начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича по проведенню оцінки майна: земельної ділянки площею 0,1га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 кадастровий номер НОМЕР_2 цільове призначення індивідуальне садівництво та прийняття за основу звіту про незалежну оцінку від 01.08.2018 р. виготовленого СОД ТОВ «Експертно-консалтинговий центр»;

- визнати недійсним та скасувати звіт від 01.08.2018р., виготовленого СОД ТОВ «Еспертно-консалтинговий центр» по проведенню оцінки майна: земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення індивідуальне садівництво;

- визнати неправомірними дії начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича по проведенню оцінки нерухомого майна: гаража з майстернею під літ. «Г» (літ»Г-1», літ «г») загальною площею 422,5кв.м.. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_2 (номер запису про право власності №15382279) та прийняття за основу звіту про незалежну оцінку звіту від 01.08.2018 р., виготовленого СОД ТОВ «Експертно-консалтинговий центр»;

- визнати недійсним та скасувати звіт від 01.08.2018р., виготовлений СОД ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» по проведенню оцінки нерухомого майна: гаража з майстернею під літ. «Г» (літ»Г-1», літ «г») загальною площею 422,5кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_2 (номер запису про право власності №15382279);

- визнати неправомірною та скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича від 30.07.2018 р. про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні;

- зупинити передачу на реалізацію наступного майна:

- земельної ділянки площею 0,2261га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1.

- земельної ділянки площею 0,1га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 кадастровий номер НОМЕР_2 цільове призначення індивідуальне садівництво.

- гаража з майстернею під літ. «Г» (літ»Г-1», літ «г») загальною площею 422,5кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_2 (номер запису про право власності N915382279).

Свої вимоги скарги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває зведене виконавче провадження №37234147 до складу якого входить виконавче провадження №34351262 з виконання виконавчого листа №211/447/12, виданого 01.06.2012 р. Ладижинським міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів в розмірі 1543878,77 грн.

08.08.2018р. боржником отримано повідомлення начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Калинчука С.І. №9739/02.1-25/8 від 06.08.2018р., що відповідно до звіту від 01.08.2018 р., виготовленого СОД ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» оціночна вартість арештованого майна боржника ОСОБА_1, а саме гаража з майстернею під літ. «Г» (літ.»Г-1», літ «г») загальною площею 422,5 кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_2 (номер запису про право власності №15382279) та земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення індивідуальне садівництво станом на 01.08.2018р. складає 803637,00 грн., з яких 140000грн. вартість земельної ділянки.

Боржник ОСОБА_1 не згоден з результатами даної оцінки, з огляду на те, що державний виконавець не мав права передавати даному суб'єкту оціночної діяльності матеріали для складання звіту про оцінку майна до постановлення судового рішення за наслідками судового розгляду скарги поданої ним, ОСОБА_1, 23.07.2018 р., у якій оскаржено до суду ряд постанов державного виконавця Калінчука С.І., а саме постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 09.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 34351262; постанову про арешт майна боржника від 12.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 34351262; постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 34351262.

Оскаржувані ним дії державного виконавця із проведення оцінки належного боржнику майна у зведеному виконавчому провадженні №37234147 є неправомірними, оскільки вчинені державним виконавцем з порушенням вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», п.4 розділу І, п.6. розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), та вказане зведене виконавче провадження №37234147 підвідомче Ладижинському міському відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області та є не підвідомче відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області.

Також вказані оскаржувані ним дії державного виконавця із проведення оцінки належного боржнику майна у зведеному виконавчому провадженні №37234147 є неправомірними, оскільки їх дія поширюється на майно, яке є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4, та при цьому частка кожного із подружжя складає 1/2 частину від цього майна, тому виконавець діяв в порушення вимог ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 443 ЦПК України, не маючи права звертати стягнення на 1/2 частину належного ОСОБА_4 майна, яка не є боржником у цьому виконавчому провадженні.

Окрім зазначеного, скаржник після ознайомлення із звітами про незалежну оцінку земельних ділянок і гаража, заперечує проти результатів оцінки майна, вважає їх заниженими та такими, що не відповідають реальному стану нерухомого майна та об'єктивним цінам, що склалися на ринку нерухомості в даний час. Вважає дії державного виконавця по визначенню вартості майна відповідно до звітів про оцінку майна є незаконними з огляду на те, що оцінка майна проведена без врахування дійсної ринкової вартості майна на даній території. Так, в даній місцевості відповідно до оголошень розміщених в засобах масової інформації dom.ria.com вартість аналогічної земельної ділянки та нерухомого майна складає від 3215 грн. до 4860 грн. за метр квадратний, що підтверджується оголошеннями по продажу нерухомого майна з сайту dom.ria.com. Хоча вартість гаража з майстернею під літ. «Г» (літ»Г-1», літ «г») загальною площею 422,5 кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4 складає всього 1904 грн. за метр квадратний. Оцінка була проведена без технічної документації, позаяк суб'єкта оціночної діяльності було призначено 12.07.2018р., в той час як з постанови про призначення експерта у виконавчому провадженні від 30.07.2018р. убачається, що експерт призначений державним виконавцем для виготовлення необхідної для оцінки вищезазначеного майна технічної документації 30.07.2018р. вже до 1.08.18р. виготовив її.

Вимоги скаржника про визнання неправомірною та скасування постанови начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Калинчука С.І. від 30.07.2018 р. про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні обґрунтовано тим, що держаним виконавцем направлена вимога №9087/2.1.-28/8 від 27.07.18р., якою зобов'язано боржника в строк до 03.08.18р. надати ксерокопію технічного паспорта нерухомого майна НОМЕР_4, що являє собою гараж з майстернею під літ. «Г» (літ. «Г-1», літ. «г») загальною площею 422,5кв.м. АДРЕСА_2 (номер запису про право власності №15382279), а також ксерокопію свідоцтва про право власності НОМЕР_3, виданого 29.03.00р. виконавчим комітетом Ладижинської ради народних депутатів. Вказана вимога отримана боржником 31.07.2018року. На виконання даної вимоги 03.08.2018р., що підтверджується квитанцією N2761 боржником направлено на адресу державного виконавця лист, в якому зазначено, що вся документація знаходиться у приміщеннях, які перебувають на збереженні у ОСОБА_5, нібито представника стягувача, а тому запропоновано повернути вказані документи боржнику, з метою передачі їх державному виконавцю. Також боржник повідомив, що в разі коли така документація не буде повернута він виготовить її повторно. Однак, державний виконавець, в порушення законних прав боржника, сприяючи стягувачу та з метою стягнути з ОСОБА_1 додаткові витрати, не дивлячись на встановлений ним же строк для надання технічної документації - 03.08.2018р., вже 30.07.2018р. призначив експерта для участі у виконавчому провадженні, що підтверджується його постановою від 30.07.2018 р. про залучення ФОП ОСОБА_6 експертом у виконавчому провадженні, в якій державний виконавець зобов'язав експерта виготовити технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна НОМЕР_4.

Вимоги скаржника про зупинення передачі вище зазначеного майна на реалізацію, обґрунтовано наявністю підстав для зупинення передачі вище зазначеного майна на реалізацію, як це передбачено ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник не згоден з результатами оцінки нерухомого майна та вчиненням всіх процесуальних дій державним виконавцем з цього приводу.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій вимоги своєї скарги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених ним у скарзі, скаргу просив розглянути у його відсутність.

Представник стягувача ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій проти задоволення вимог скарги ОСОБА_1 заперечив повністю, вважав скаргу необґрунтованою та безпідставною, скаргу просив розглянути у його відсутність.

Державний виконавець (начальник відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Вінницькій області) Калинчук С.І. належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи до суду не з'явився, що відповідно до ст. 450 ЦПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду цієї справи за відсутності такого учасника справи, подав до суду відзив, у якому просив розгляд скарги провести у його відсутність та відмовити повністю у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1

З урахуванням позиції сторін, досліджених матеріалів скарги, відзиву, суд визнає за необхідне в задоволенні вимог скарги відмовити з таких міркувань.

Судовим розглядом встановлено, що відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області здійснюється примусове виконання виконавчого провадження №34351262 з виконання виконавчого листа №211/447/12, виданого 01.06.2012 р. Ладижинським міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 155394,93 євро та 3433,60 грн. сплаченого судового збору.

19.09.2012 р. заступником начальника відділу державної виконавчої служби Ладижинського міського управління юстиції Березою A.B. в рамках виконавчого провадження була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження із виконання виконавчого листа №211/447/12, виданого 01.06.2012 р. Ладижинським міським судом.

Правовою підставою для виконання виконавчого провадження за виконавчим листом №211/447/12 Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.06.2012 у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області слугувала постанова начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 15.03.2013 року про передачу матеріалів виконавчого провадження, відповідно до якої матеріали виконавчого провадження були витребувані із відділу державної виконавчої служби Ладижинського міського управління юстиції, для подальшого примусового виконання у Відділі в межах зведеного виконавчого провадження, оскільки на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області станом на 15.03.2013 р. перебувало виконавче провадження № 35840533 про стягнення коштів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 (сума стягнення 8500000 грн.).

Начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчуком С.І. під час здійснення примусового виконання виконавчого листа №211/447/12 у виконавчому провадженні №34351262 проводились виконавчі дії, спрямовані на проведення оцінки майна боржника,- земельної ділянки площею 0,2261га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1; земельної ділянки площею 0,1га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення індивідуальне садівництво; гаража з майстернею під літ. «Г» (літ»Г-1», літ «г») загальною площею 422,5кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_2 (номер запису про право власності N915382279).

12.07.2018 року державним виконавцем Калинчуком С.І. у виконавчому провадженні №34351262, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №37234147, винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ТОВ «Еспертно-консалтинговий центр».

30.07.2018 року державним виконавцем Калинчуком С.І. у виконавчому провадженні №34351262, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №37234147, винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні ФОП Чигерьова.

31.07.2018 року ФОП Чигерьов виготовив технічний паспорт на виробничу будівлю гаража з майстернею.

ТОВ «Еспертно-консалтинговий центр» виготовлено 30.07.2018 р. звіт про грошову оцінку земельної ділянки, за яким вартість земельної ділянки площею 0,2261га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 складає 189924 грн. станом на 30.07.2018 р.; 01.08.2018 р. звіт про грошову оцінку гаража з майстернею під літ. «Г» (літ»Г-1», літ «г») загальною площею 422,5кв.м. та земельної ділянки, за яким вартість гаража з майстернею під літ. «Г» (літ»Г-1», літ «г») загальною площею 422,5кв.м. та земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 кадастровий номер НОМЕР_2, на якій розташований гараж, складає 803637 грн. станом на 01.08.2018 р.

В наступному державним виконавцем Калинчуком С.І. у виконавчому провадженні №34351262, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження №37234147, подано заявку на реалізацію вказаного арештованого нерухомого майна.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У пункті 4.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року зазначено, що визначення вартості, оцінка майна боржника проводяться державним виконавцем або суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання в установленому законодавством порядку.

Згідно з приписами статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів встановлені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року, N 2658-III оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Частиною 6 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що Положення (національні стандарти)оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності -суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року, № 1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року, №1442, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Боржник не наділений правом самостійно визначати вартість арештованого майна.

Розглядаючи скаргу на дії державного виконавця щодо оцінки арештованого майна суд повинен дати юридичну оцінку діям виконавця, оцінювача на предмет дотримання ними законодавства , яке регулює порядок оцінки вказаного майна.

Відповідно до статей 5, 12, 13 цього Закону суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Тобто, звіт про оцінку майна (висновок оцінювача) по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

Під час розгляду скарги скаржником не надано суду доказів, що заявник ОСОБА_1 звертався із заявами щодо рецензування оскаржуваних звітів про оцінку майна.

Також ОСОБА_1 не надано доказів, що звіти про оцінку майна не відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки нерухомого майна.

Відповідно до п.50 Стандарту №1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Згідно з п. 54 Стандарту №1 зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до п. п. 62, 63, 67 Стандарту №1 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (далі - рецензенти).

Рецензування полягає у неупередженому об'єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва.

Рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна. Звіт класифікується за такими ознаками: звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки; звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Згідно із п. 2 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, необ'єктивна оцінка - оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ'єктивного висновку про вартість об'єкта оцінки; неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок оскарження результатів визначення вартості чи оцінки майна, проведеного суб'єктом оціночної діяльності, а також результатів рецензування звіту про оцінку майна. Такі результати можуть бути оскаржені до суду у встановлений законом строк.

У разі незгоди з результатами визначення вартості чи оцінки майна та результатами рецензування звіту про оцінку майна сторона виконавчого провадження може оскаржити такі результати в порядку і в строки, встановлені законом, незважаючи на те, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем.

Оскільки скаржником ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів того, що він звертався із заявами щодо рецензування звітів про оцінку майна, рецензування оскаржуваних звітів про оцінку майна не проводилось, а також доказів того, що оскаржувані звіти про проведення оцінки нерухомого майна є неякісними або необ'єктивними, матеріали справи не містять та скаржником не надані, не надано також доказів неправомірності і протиправності дій державного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна, то суд дійшов висновку, що державний виконавець під час виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні діяв в межах повноважень, встановлених законом України «Про виконавче провадження», та з урахуванням вимог, встановлених ЦПК України, а відтак підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій державного виконавця по проведенню оцінки нерухомого майна та визнання недійсними і скасування звітів про оцінку майна відсутні та у її задоволенні необхідно відмовити з наведених вище підстав.

Суд, відмовляючи у задоволенні вимог скарги, відхиляє та не приймає до уваги твердження скаржника про те, що оцінка майна проведена без врахування дійсної ринкової вартості майна на даній території, що підтверджується оголошеннями розміщених в засобах масової інформації з сайту dom.ria.com, де вказану вищу вартість аналогічних земельних ділянок та нерухомого майна, та роздруківки з сайту dom.ria.com оголошень із продажу нерухомості, оскільки відповідно до ст. 77 ЦПК України не є належними доказами у справі, так як не містять інформації про обставини, які відносяться до предмета доказування, зокрема, за оголошеннями продається адміністративне приміщення та складське приміщення, а згідно із звітами оцінювалися земельні ділянки та гараж із майстернею, окрім того, на вартість конкретного об'єкта також впливає великий перелік інших індивідуальних ознак, які визначають його вартість, яка може вкрай відрізнятись від схожого об'єкта, розташованого в одній і ті ж місцевості.

Вказаного висновку суду не спростовують твердження скаржника про те, що вказані оскаржувані дії (із проведення оцінки майна боржника) державного виконавця є неправомірними, оскільки державний виконавець не мав права передавати даному суб'єкту оціночної діяльності матеріали для складання звіту про оцінку майна до постановлення судового рішення за наслідками судового розгляду скарги поданої ним, ОСОБА_1, 23.07.2018 р., у якій оскаржено до суду ряд постанов державного виконавця Калінчука С.І., а саме постанову про поновлення вчинення виконавчих дій від 09.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 34351262; постанову про арешт майна боржника від 12.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 34351262; постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 34351262, оскільки приписи ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» містять виключний перелік підстав, за наявності яких виконавець зобов'язаний зупинити вчинення виконавчих дій, однак вказаний перелік не містить такої підстави зупинення проведення виконавчих дій як зупинення цих дій до закінчення розгляду судом скарги боржника на дії виконавця, а тому державний виконавець, здійснюючи дії із проведення оцінки майна боржника, діяв відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено. Окрім того, ухвалою Гайсинського районного суду від 12.10.2018 року справа №129/948/18 відмовлено у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування постанов про поновлення вчинення виконавчих дій від 09.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 34351262; про арешт майна боржника від 12.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 34351262; про призначення суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.07.2018 р.

Також вказаного висновку суду не спростовують твердження скаржника про те, що оскаржувані ним дії державного виконавця із проведення оцінки належного боржнику майна у зведеному виконавчому провадженні №37234147 є неправомірними, оскільки вчинені державним виконавцем з порушенням вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», п.4 розділу І, п.6. розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), та вказане зведене виконавче провадження №37234147 підвідомче Ладижинському міському відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області та є не підвідомче відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, оскільки ці доводи скаржника повністю спростовані обґрунтуваннями суду, викладеними в ухвалі Гайсинського районного суду від 12.10.2018 року справа №129/948/18, згідно із якою відмовлено у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування постанов про поновлення вчинення виконавчих дій від 09.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 34351262; про арешт майна боржника від 12.07.2018 р. у виконавчому провадженні № 34351262; про призначення суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.07.2018 р.

Окрім того, вказаного висновку суду не спростовують твердження скаржника про те, що вказані оскаржувані ним дії державного виконавця із проведення оцінки належного боржнику майна у зведеному виконавчому провадженні №37234147 є неправомірними, оскільки їх дія поширюється на майно, яке є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4, та при цьому частка кожного із подружжя складає 1/2 частину від цього майна, тому виконавець діяв в порушення вимог ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 443 ЦПК України, не маючи права звертати стягнення на 1/2 частину належного ОСОБА_4 майна, яка не є боржником у цьому виконавчому провадженні, оскільки суду не надано доказів того, що на час винесення оскаржуваних дій виконавця і звітів про оцінку майна, ОСОБА_4 була власником 1/2 частини вказаного майна, а також того, що саме особисті права ОСОБА_1 порушені внаслідок оцінки цілого майна, а матеріали скарги не містять судового рішення, яке набуло чинності, про визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину вказаного майна.

Оскільки відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; технічна документація на час винесення оскаржуваної постанови виконавця була відсутня, що підтвердив сам скаржник; а також скаржником ОСОБА_1 не обґрунтовано та не доведено належним чином які, особисто його законні права порушені під час винесення оскаржуваної постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, то суд дійшов висновку, що державний виконавець під час виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні діяв в межах повноважень, встановлених законом України «Про виконавче провадження», та з урахуванням вимог, встановлених ЦПК України, а відтак підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Калинчука С.І. від 30.07.2018 р. про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні відсутні та у задоволенні скарги в цій частині необхідно відмовити.

Вирішуючи питання щодо зупинення передачі на реалізацію арештованого майна, суд виходить з того, що відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. (ч. 2 ст. 18 ЦПК).

У Цивільному процесуальному кодексі України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення передачі на реалізацію майна.

При цьому, виходячи з роз'яснень викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з роз'яснень вказаних у пункті 2 вищевказаної постанови, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

У пункті 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року роз'яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Підстави та порядок зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, а також зупинення продажу арештованого майна визначені статтями 149-152 ЦПК України.

Так, виходячи зі змісту частини першої статті 149, пунктів 5, 6 частини першої статті 150 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зокрема, позов забезпечується:

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК);

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК).

Отже, забезпечення позову шляхом зупиненням продажу арештованого майна можливо, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, а забезпечення позову (скарги) шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа може бути застосований тільки при оскарженні виконавчого документа.

Однак, у провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває зведене виконавче провадження ВП № 35840533 з примусового виконання виконавчого листа №211/447/12, виданого 04.09.2012 року Ладижинським міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 1540445,17 грн.

Тобто, виконавчий лист, що перебуває на виконанні, видано на підставі судового рішення Ладижинського міського суду Вінницької області, яке набрало законної сили 01.08.2012 р.

Таким чином, в даному випадку у провадженні цього складу суду перебуває скарга на дії і рішення державного виконавця, а не позов про визнання права власності на майно та не має місця оскарження боржником виконавчого документу в судовому порядку.

Фактично, заявником подано заяву про забезпечення скарги шляхом зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили, що законом не передбачено.

Поряд з цим, вимога про зупинення передачі на реалізацію майна, в даному випадку, є нічим іншим, як намагання зупинити виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що також є недопустимим.

Вказана правова позиція узгоджується з сталою судовою практикою судів апеляційної та касаційної інстанцій (для прикладу: ухвала ВССУ від 25.10.2017 року № 296/4819/17).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, в той же час, невиконання судових рішень нівелює принцип обов'язковості виконання судових рішень.

За таких обставин та вказаних судом доводів, міркувань вимоги скарги про зупинення передачі на реалізацію майна задоволенню не підлягають, а тому їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258, 259, 260, 477 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича по проведенню оцінки майна: земельної ділянки площею 0,2261га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 та прийняття за основу звіту про незалежну оцінку від 30.07.2018р. виготовленого СОД ТОВ «Еспертно-консалтинговий центр».

Відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання недійсним та скасування звіту від 30.07.2018 р., виготовлений СОД ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» по проведенню оцінки майна: земельної ділянки площею 0,2261га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1.

Відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича по проведенню оцінки майна: земельної ділянки площею 0,1га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 кадастровий номер НОМЕР_2 цільове призначення індивідуальне садівництво та прийняття за основу звіту про незалежну оцінку від 01.08.2018р. виготовленого СОД ТОВ «Еспертно-консалтинговий центр».

Відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання недійсним та скасування звіту від 01.08.2018 р., виготовленого СОД ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» по проведенню оцінки майна: земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_5 кадастровий номер НОМЕР_2 цільове призначення індивідуальне садівництво.

Відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича по проведенню оцінки нерухомого майна: гаража з майстернею під літ. «Г» (літ»Г-1», літ «г») загальною площею 422,5кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_2 (номер запису про право власності №15382279) та прийняття за основу звіту про незалежну оцінку звіту від 01.08.2018 р., виготовленого СОД ТОВ «Еспертно-консалтинговий центр».

Відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання недійсним та скасування звіту від 01.08.2018р., виготовлений СОД ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» по проведенню оцінки нерухомого майна: гаража з майстернею під літ. «Г» (літ»Г-1», літ «г») загальною площею 422,5кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_2 (номер запису про право власності №15382279).

Відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича від 30.07.18р. про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні.

Відмовити у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 в частині зупинення передачі на реалізацію наступного майна:

- земельної ділянки площею 0,2261 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1;

- земельної ділянки площею 0,1 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 кадастровий номер НОМЕР_2 цільове призначення індивідуальне садівництво;

- гаража з майстернею під літ. «Г» (літ «Г-1», літ «г») загальною площею 422,5кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_2 (номер запису про право власності N915382279).

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: