Справа № 758/8242/18
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

21 серпня 2018 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м.Києва надійшла позовна заява, в якій позивач просить визнати квартиру загальною площею 39.20 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ. АДРЕСА_1; земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_2, площа 0,1148 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); житловий будинок загальною площею 53,2 кв.м. житловою площею 31,6 кв.м. з надвірними будівлями, вбиральнею «Б», криницею «К», каналізаційною ямою «Л», огорожею, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3, спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зокрема: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятоюстатті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно зчастиною п'ятою статті 216 ЦК). Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Проте, позивач при зверненні до суду з даним позовом всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України не зазначив ціну позову, яка визначається вартістю майна, що позбавляє суд можливості перевірити правильність розміру сплаченого судового збору позивачем, не зрозуміло з яких міркувань позивач виходив сплачуючи судовий збір в розмірі 1408,16 грн.

Крім цього, з позовної заяви вбачається, що нерухоме майно, яке просить поділити позивач знаходиться в Подільському районі м. Києва та в Бориспільському районі Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Визначення вартості майна позивачем впливає на визначення підсудності даного позову.

За таких обставин позивачу необхідно вказати ціну позову та усунути недоліки шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з дотриманням положень ст. 177 ЦПК України.

В зв'язку з наведеним, подана без додержання вимог ст.185 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вказаних вище недоліків з роз'ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку нерухомого майна, надавши позивачу строк для усунення недоліків в 7 (сім) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає .

СуддяН. М. Ларіонова