Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1253/18

19 жовтня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.

з уч. позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з орендної плати за користування нежитловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

27 червня 2018 року ОСОБА_1, як ФОП, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з орендної плати за користування нежитловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником нежитлового приміщення, що знаходиться в м. Надвірна по вул. Шевченка, 1а/2 згідно свідоцтва про право власності САЕ №830545 від 01.12.2012 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Надвірнянської міської ради від 19.11.2012 року та зареєстрованого Івано-Франківським ОБТІ. 01 червня 2016 року вона уклала договір оренди частини цього приміщення площею 30 м. кв. з відповідачем ОСОБА_4 та передала приміщення йому за актом прийому-передачі. 01.10.2016 року даний договір було поновлено та приміщення продовжувало перебувати в користуванні орендаря ОСОБА_4 В подальшому 05 жовтня 2016 року вона уклала ще один договір оренди частини нежитлового приміщення площею 30 м. кв. з відповідачем ОСОБА_3 та передала його за актом прийому-передачі цього ж дня. Фактично відповідачі орендували єдине приміщення загальною площею 60 м.кв. без поділу в натурі по кожному договору окремо. В орендованому приміщенні відповідачі здійснювали підприємницьку діяльність, а саме послуги харчування в суші-барі. Зазначала, що згідно актів-прийому передачі вона передала приміщення відповідачам, виконавши обов'язки за договорами оренди в повному обсязі. Вказала, що відповідно до розділу 3 договорів оренди-орендар за користування орендованим майном сплачує орендну плату. Розмір орендної плати становить 1500 грн. на місяць. Орендна плата сплачується незалежно від результатів господарської діяльності орендаря щомісячно до 5 числа поточного місяця. Крім того, п. 2.1.6. договорів оренди покладає на орендаря обов'язок своєчасно сплачувати експлуатаційні платежі - за електроенергію та теплопостачання. Однак, в порушення прийнятих на себе договірних зобов'язань, відповідачі систематично порушували умови договору і не сплачували як орендну плату, так і комунальні платежі. Станом на 01.02.2018 року заборгованість з орендної плати становить по 19500 грн. по кожному орендарю. В зв"язку з невиконання умов договору нею двічі направлялись претензії, які відповідачі отримували особисто, що підтверджується їхніми підписами на копії. Дані претензії залишені відповідачами без відповіді та задоволення. В жовтні 2017 року відповідачі припинили свою господарську діяльність в орендованому приміщенні, однак не звільнили його, та не передали за актом прийому-передачі, як це передбачено п.5.5. договорами оренди. В лютому 2018 року вона змушена була поміняти замки, щоб повернути власне приміщення. Також зазначила, що у відповідності до пункту 5.5. договорів оренди - орендар зобов'язується сплатити неустойку у подвійному розмірі орендної плати у випадку відмови звільнити приміщення. Відповідачі повинні сплатити неустойку у розмірі по 3000 грн. кожен за відмову звільнити приміщення за грудень 2017 року, січень 2018 року. Заборгованість за електроенергію та газ станом на 30 грудня 2017 року становить 10356 грн. Вважає, що відповідачі не виконали в повному обсязі зобов'язання щодо внесення орендної плати за договорами оренди нерухомого майна та сплати комунальних платежів та порушили виконання грошового зобов"язання. На час звернення з позовом до суду відповідачі припинили свою підприємницьку діяльність та зняті з обліку, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Просить стягнути з відповідачів в її користь заборгованість з орендної плати, неустойку та заборгованість зі сплати комунальних платежів в розмірі 55356 грн., по 27678 грн. з кожного; інфляційні, три проценти річних від простроченої суми та пеню у розмірі подвійної облікової ставки всього 9039,75 грн., по 4519, 85 грн. з кожного та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, які викладені в позовній заяві, просять позов задоволити та стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати, неустойку та заборгованість зі сплати комунальних платежів в розмірі 55356 грн., по 27678 грн. з кожного; інфляційні, три проценти річних від простроченої суми та пеню у розмірі подвійної облікової ставки всього 9039,75 грн., по 4519, 85 грн. з кожного та судові витрати по справі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлені шляхом надсилання судових повісток, а також розміщення оголошення на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2018 року, заяви про причини неявки чи слухання справи в їх відсутність суду не подавали. Відзив на позов також не подавали.

За згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача - адвоката ОСОБА_2, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, що знаходиться в м. Надвірна по вул. Шевченка, 1а/2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ №830545 від 01.12.2012 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Надвірнянської міської ради від 19.11.2012 року та витягом про державну реєстрацію прав.(а.с.22)

01 червня 2016 року позивач ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець, уклала договір оренди нежитлового приміщення з відповідачем ФОП ОСОБА_4 та передала в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться в м. Надвірна по вул. Шевченка,1а/2, Івано-Франківської області площею 0.30 кв.м. Згідно акту приймання-передачі приміщення від 01 червня 2016 року відповідач ФОП ОСОБА_4 прийняв дане нежитлове приміщення у строкове платне користування.(а.с.6,8)

01 жовтня 2016 року даний договір було поновлено та приміщення продовжувало перебувати в користуванні орендаря ФОП ОСОБА_4 А.(а.с.7)

05 жовтня 2016 року ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець уклала договір оренди нежитлового приміщення з відповідачем ФОП ОСОБА_3, та передала в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться в м. Надвірна по вул. Шевченка,1 а/2, Івано-Франківської області площею 0.30 кв.м. Згідно акту приймання-передачі приміщення від 05 жовтня 2016 року відповідач ФОП ОСОБА_3 прийняв дане нежитлове приміщення у строкове платне користування.(а.с.9-10)

Судом встановлено, що фактично відповідачі орендували єдине приміщення загальною площею 60 м. кв. без поділу в натурі по кожному договору окремо. В орендованому приміщенні відповідачі здійснювали підприємницьку діяльність, а саме послуги харчування в суші-барі.

Згідно п.3 договорів оренди нежитлового приміщення від 01 жовтня 2016 року, від 05 жовтня 2016 року орендар за користування орендованим майном сплачує плату. Розмір орендної плати становить 1500 грн. на місяць. Орендна плата сплачується незалежно від результатів господарської діяльності Орендаря щомісячно до 5 числа поточного місяця.

Крім того, п. 2.1.6. договорів оренди покладає на орендаря обов'язок своєчасно сплачувати експлуатаційні платежі за електроенергію та теплопостачання. Однак, в порушення прийнятих на себе договірних зобов'язань, відповідачі систематично порушували умови договору і не сплачували як орендну плату, так і комунальні платежі.

Відповідно до п. 5.5. договорів оренди при припиненні договору орендар зобов"язується протягом одного місяця передати орендодавцю орендоване майно в належному стані. Про передачу приміщення складається акт. Орендар, який затримав повернення майна орендодавцеві,несе ризик: її випадкового знищення або випадкового пошкодження. Якщо орендар не виконує обов"язку щодо повернення приміщення, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у подвійному розмірі орендної плати за час прострочення. (а.с.7,9)

Також в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 в зв"язку з невиконанням відповідачами умов договорів оренди направляла останнім претензії від 06.11.2017 року, від 12.05.2017 року, які відповідачі отримували особисто, що підтверджується їхніми підписами на копіях (а.с.11-14).

Статтею 610 Цивільного Кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положення ч.1 ст. 611 Цивільного Кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконали в повному обсязі зобов'язання щодо внесення орендної плати за договорами оренди нерухомого майна та сплати комунальних платежів, а тому виникла виникла заборгованість, яка складається з орендної плати в сумі 39000 грн., неустойки в сумі 6000 грн., заборгованість зі сплати комунальних платежів в розмірі 10356 грн.

Суд вважає, що позивачем при зверненні до суду надані розрахунки належних до стягнення сум, правильність яких перевірена судом, і які фактично не спростовано відповідачами (а.с.15,73).

В силу ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 порушили виконання грошового зобов'язання, у зв"язку з цим за порушення грошового зобов"язання відповідачам по справі нараховано три відсотки річних у розмірі 637.00 гри., 1271.69 грн. інфляційних втрат та пеню в сумі 7131.06 гри.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в жовтні та листопаді 2017 року відповідно кожний припинили свою підприємницьку діяльність та зняті з обліку, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.(а.с.16-21)

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому суд вбачає підстави для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 по 2852 (дві тисячі вісімсот п"ятдесят дві) грн.40 коп. судових витрат з кожного.

На підставі викладеного, відповідо до ст.ст. 11, 525, 526, 530, 610, 611,625, 759, 762 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 247, 258, 263-265,268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_3 (і.н.), жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 (і.н.), жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 (і.н.), заборгованості з орендної плати в сумі 39000 грн., неустойку в сумі 6000 грн., заборгованість зі сплати комунальних платежів в розмірі 10356 грн., інфляційні витрати в сумі 1271.69 грн., 3% річних від простроченої суми 637,00 грн. та пеню у розмірі подвійної облікової ставки в сумі 7131,06 грн., а всього 64395,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (і.н.), жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 (і.н.) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по 2852 (дві тисячі вісімсот п"ятдесят дві) грн.40 коп. судових витрат з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 29.10.2018 року