РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 р.

м. Харків

Справа № 639/4316/18,

2/639/1755/18

Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Єрмоленко В. Б.,

за участі секретаря Тущенко Т. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2018 р. до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 1559,00 грн щомісячно. Позов обґрунтований тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на спільний побут, відсутність взаєморозуміння. Подальше збереження шлюбу неможливе. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, відповідач ухиляється від покладених на нього обовязків щодо утримання дитини та забезпечення її усім необхідним для нормального життя та розвитку.

У підготовче судове засідання позивач надала заяву про підтримання своїх позовних вимог та просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач звернувся до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за його відсутності, в якій також зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі.

Приписами ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2013, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ОСОБА_3 І-ВЛ № 216066 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу, спору про майно не мають.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що відновлювати сімейні стосунки з відповідачем позивач намірів не має, категорично заперечує проти подальшого збереження сімї.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що при одруженні позивач змінила дошлюбне прізвище «Барановська» на прізвище чоловіка «Хмельницька» (а.с. 6). При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просить залишити їй прізвище «Хмельницька», суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище позивача - «Хмельницька».

Стосовно вимог щодо стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи надані позивачем докази, а також визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1559,00 грн з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 352,40 грн, інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, за вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн у справі про стягнення аліментів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 81, 197, 200, 206, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 07.09.2013 у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 491 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1559 (одна тисяча пятсот пятдесят девять) грн, з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісяця, починаючи з 13.08.2018 до досягнення дитиною повноліття 15.08.2034.

Після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище «Хмельницька».

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Новобаварському районі м. Харкова повернути позивачу ОСОБА_4 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за квитанцією № 0.0..1 від 13.08.2018, у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

СУДДЯ В. Б. Єрмоленко