Справа № 565/1843/18
Провадження № 2/565/543/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

при секретарі судового засідання Панчук Г.І.

розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору - Вараський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10428, вчинений 02.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 25.04.2014 року на суму 12061 (дванадцять тисяч шістдесят одна) гривня 18 копійок в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк").

В обгрунтування позову вказує, що при вчиненні виконавчого напису в порушення вимог законодавства нотаріус не перевірив безспірності заявлених вимог. Так, позивач вказує, що для вчинення спірного виконавчого напису нотаріусу відповідачем не було подано: оригіналу кредитного договору та виписку з рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, як зазначає позивач, про спірність вимог за якими вчинено виконавчий напис свідчить те, що відповідач нарахував суму пені за період понад строк позовної давності, що застосовується до вимог про стягнення неустойки.

Відповідач відзив не подав.

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, письмових пояснень по справі не подали.

Окільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін та за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослiдивши письмовi докази та керуючись законом, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно постанови державного виконавця Вараського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_3 від 06.11.2017 року відкрито виконавче провадження. Піставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис №10428, вчинений 02.08.2017 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу, стягувачем вказано ПАТ КБ «Приватбанк», боржником ОСОБА_1 Сума боргу 13861,18 грн.

Як вбачається із виконавчого напису, вчиненого 02.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 25.04.2014 року за період з 25.04.2014 року до 04.07.2017 року в розмірі 12061,18 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 4470,52 грн.; відсотків 2409,98 грн.; пені 4130,15 грн.; штрафу (фіксована частина) 500 грн.; штрафу (відсоток від суми заборгованості) 550,53 грн.

У відповідності із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172 (далі - Перелік), для одержання виконавчого напису надаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Позивач просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на недодержання нотаріусом формальних процедур, а саме не виконання вимог ст.88 Закону.

Так позивач вказує, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не перевірив безспірності заборгованості на підставі документів, зазначених у п.2 Переліку, які стягувачем нотаріусу не подавались. Як доводи вказує, що з тексту виконавчого напису не слідує, який документ був наданий на підтвердження суми боргу по кредиту та безспірності вимог банку до боржника, а оригінал кредитного договору взагалі не надавався.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України (постанова від 05.07.2017р. у справі №6-887цс17) захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі.

Позивач оспорює розмір заборгованості, визначеної у оспорюваному виконавчому написі нотаріуса, як така, що підлягає стягненню з боржника.

В свою чергу, відповідач не спростував твердження позивача про те, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не перевірив безспірності заборгованості на підставі передбачених законодавством документів, зокрема, через те що такі документи нотаріусу відповідачем не подавались, суд з урахуванням ст..12 ЦПК вважає, що позивач довів вказану обставину.

Згідно із ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Позивач також вказує, що нотаріус, всупереч вимогам ст..88 Закону та ч.2 ст. 258 ЦК України, вчинив виконавчий напис, не перевіривши чи минуло не більше року з дня виникнення права вимоги про стягнення неустойки (пені, штрафу). Обгрунтувючи вимоги вказує, що згідно виконавчого напису пеня та штрафи стягуються за період з 25.04.2014 року до 04.07.2017 року, тобто за період, що перевищує, встановлений ч.2 ст. 258 ЦК України строк позовної давності для вимог про стягнення неустойки.

Отже суд приходить до висновку, що нотаріус видав виконавчий напис щодо вимог про стягнення неустойки (штрафів та пені) поза межами річного строку позовної давності для вказаної вимоги.

Таким чином, нотаріус ОСОБА_2 при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не перевірив наявність умов, передбачених ст.88 Закону, щодо безспірності заборгованості та строку вчинення виконавчого напису, що призвело до порушення процедури вчинення напису.

Враховуючи викладене та положення ст..12 ЦПК, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, слід визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про судові витрати, згідно із ст.141 ЦПК, суд вважає, що витрати, понесені позивачами у звязку із сплатою судового збору підлягають стягненню з відповідача повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.87- 89 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 261, 624 -629, 1046-1054 ЦК України, ст.ст. 12,141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №10428, вчинений 02.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) заборгованості за кредитним договором б/н від 25.04.2014 року на суму 12061 (дванадцять тисяч шістдесят одна) гривня 18 копійок в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50,) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) понесені по справі судові витрати в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд або безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий