Ухвала

Іменем України

Справа №712/16088/17

ПРОВАДЖЕННЯ 6/712/411/18

29 жовтня 2018 року

Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

Головуючого-судді Марцішевської О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Олефіренко В.В.

державного виконавця Волошина Б.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головногодержавного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Соснівського ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що на виконанні в Соснівському ВДВС м.Черкаси перебуває виконавче провадження №56598695 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси №712/16088/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти в розмірі 159895,10 грн. - витрати, пов"язані з його утриманням у Національній академії Державної Прикордонної служби України та судові витрати в сумі 2398,42 грн., а всього - 162293,52 грн. Боржник на виклики державного виконавця не з"являється, заборгованість не сплачує, на виклики виконавця не реагує. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1, фактично не проживає близько трьох років, зі слів матері станом на 2018 рік виїхав за межі України на заробітки. Інформація про отримання боржником будь-яких доходів в ДФС та ПФУ відсутня. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником рухоме та нерухоме майно не зареєстровано. Станом на 24.10.2018р. боржник до Соснівського ВДВС так і не з"явився. Просить суд обмежити боржника - громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1 у виїзді за кордон до виконання зобов"язань, покладених на нього виконавчим листом Соснівського районного суду м.Черкаси №712/16088/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти в розмірі 159895,10 грн. - витрати, пов"язані з його утриманням у Національній академії Державної Прикордонної служби України та судові витрати в сумі 2398,42 грн., а всього - 162293,52 грн.

Державний виконавець у судовому засіданні подання підтримав, просив задоволити.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши надані матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

П.19 ч.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016р.№ 1404-VIII передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею ( ч.2 ст.441 ЦПК України). Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення ( ч.3 ст.441 ЦПК України).

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця ( ч.4 ст.441 ЦПК України).

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований ЗУ 11 вересня 1997 року) та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві. Виконання будь-якого рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод. На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання ним своїх зобов'язань покладений на державного виконавця, що подає таке подання.

Подання про тимчасове обмеження права особи на виїзд за межі України має містити докази, що підтверджують умисне ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань або перешкоджання його в цьому, а саме, що боржник був належним чином обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, має можливість виконати рішення, однак свідомо не вчиняє дій з виконання.

Як вбачається з подання державного виконавця Волошина Б.Д. таке обгрунтування відсутнє, доказів того, що ОСОБА_2 є боржником, який ухиляється від виконання рішення суду в матеріалах подання немає, що є підставою для відмови у задоволенні подання.

Зокрема, відсутні документальні підтвердження, що боржник обізнаний про виконавче провадження, а відповідно не підтверджено, що останній свідомо вчиняє дії з приховання конкретного майна чи доходів, на які може бути звернуте стягнення або перешкоджає у здійсненні виконавчих дій, про проведення яких завчасно належним чином повідомлений.

Як вбачається з матеріалів подання, згідно з актом від 17.08.2018р. при виході за місцем проживання боржника за адресою, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1, встановлено, що ОСОБА_2 фактично не проживає близько трьох років.Згідно з актом від 18.09.2018р. при виході за місцем проживання також боржник виявився відсутнім. У випадку, якщо фактичне місце проживання боржника невідоме державний виконавець вправі ініціювати питання про його розшук. Разом з тим, в ході судового розгляду не здобуто даних про вжиття вказаних дій державним виконавцем.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи, що боржник у встановлений законом спосіб за місцем фактичного проживання повідомлений про відкриття виконавчого провадження та покладення на нього обов'язків боржника у виконавчому провадженні, а тому подання не підлягає до задоволення, оскільки в іншому випадку боржник буде невиправдано обмежений у здійсненні прав на свободу пересування.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.441 Цивільного Процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника громадянина України ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення (підписання) ( ч.ч.1,2 ст.261 ЦПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.354, 355 ЦПК України). До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення" ЦПК України ).

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту ухвали 29.10.2018 року