Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року справа № 542/1735/17

2/542/78/18

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.,

при секретарі Нестеренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосанжарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

16.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив ухвалити рішення, яким зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяжень 10951987, накладений на підставі постанови головного державного виконавця ВДВС Новосанжарського РУЮ про арешт майна боржника, та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 24877525 від 17.03.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 11.09.2008 року Новосанжарським районним судом видано судовий наказ №2н-144/08 про стягнення з нього коштів в сумі 2410,51 гривень на користь ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк».

17.03.2011 року головним державним виконавцем ВДВС Новосанжарського РУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 24877525.

31.08.2011 року завершено виконавче провадження, а виконавчий документ повернуто стягувану.

ОСОБА_1 звернувся з заявою про зняття арешту до Новосанжарського районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області. 08 листопада 2017 року за № 8196 та отримав відповідь, що на даний час в Новосанжарському районному відділі ДВС відсутні матеріали щодо виконавчого провадження № 24877525 по виконанню судового наказу №2н-144/08 від 11.09.2008 року, виконавче провадження закінчено 31.08.2011 року, арешт зняти неможливо, так як відсутні підстави для зняття арешту, що і змусило позивача звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Заперечень проти позову не надав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу вимог ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльностіорганів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

11.09.2008 року Новосанжарським районним судом видано судовий наказ №2н-144/08 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» 2410,51 гривень.

Згідно Інформації з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяжень 10951987 від 17.03.2011 року, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладений арешт (ВП 24877525) (а.с.4).

31.08.2011 року виконавче провадження 24877525 закінчено, що підтверджується довідкою Новосанжарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області №8/96 від 08.11.2017 року (а.с.6).

Згідно довідки ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» від 18.10.2017 року, ОСОБА_1 не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.3).

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом скасування арешту з нерухомого майнаОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 257, 319, 321, 391 ЦК України,-

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до Новосанжарського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт з нерухомого майна ОСОБА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяжень 10951987, накладений на підставі постанови головного державного виконавця ВДВС Новосанжарського РУЮ про арешт майна боржника, та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 24877525 від 17.03.2011 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

ОСОБА_2 Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_3