Справа № 462/1201/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Ящук К.В., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 5 березня 2018 року звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 15.08.2015 року. Від шлюбу має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В суді перебуває справа за її позовом про розірвання шлюбу. Відповідач не виконує свої обовязки по утриманню сина. Він приватний підприємець, за її даними отримує дохід у розмірі 10000-15000грн. щомісячно, має мінливий заробіток. Вона має дохід 860 грн., фактично дитину утримують її батьки. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина по 3500 грн. щомісячно до його повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердила викладені обставини, підтвердила, що після звернення до суду відповідач надавав їй матеріальну допомогу, а саме: надавав гроші, купляв дитині одяг, іграшки, витрачав кошти на дитину у розважальних центрах. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що має можливість надавати допомогу позивачці на утримання сина тільки у розмірі 1500 грн., від підприємницької діяльності за 2017 році він отримав дохід у розмірі 39000грн., на теперішній час він не займається підприємницькою діяльністю, з часу звернення до суду позивачці надавав гроші у сумі 2000 грн. щомісячно, купляв дитині іграшки, одяг, витрачав кошти на розваги.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що відповідач не має матеріальної можливості щомісячно надавати матеріальну допомогу у розмірі 3500 грн. на у тримання дитини.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

За вимогами ст..182 ч.2 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно знаходились у шлюбі з 15.08.2015 року, від сумісного життя мають сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, подружні стосунки припинені, син проживає постійно з позивачкою, відповідач проживає окремо . Зазначена обставина не заперечувалась сторонами.

Таким чином, вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованою.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обовязок по утриманню дитини, він працездатний, інших утриманців немає, він є приватним підприємцем, його дохід за 2017рік згідно до Податкової річної декларації становить 39 087,24 грн.

Суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, виходячи з принципу розумності та справедливості. Суд не приймає її ствердження про розмір доходу відповідача в сумі 10000-15000грн. щомісячно, оскільки суду не надано про це доказів. Суд вважає, що з відповідача на утримання дитини слід стягнути по 2500 грн. щомісячно, до його повноліття.

Суд враховує, що відповідач працездатний, займається підприємницькою діяльністю, відомостей з ОДПІ про її припинення суду він не надав. Також суд враховує, що відповідач надавав допомогу на утримання сина після звернення позивачки до суду, тому суд стягує аліменти з дня ухвалення рішення.

Таким чином, рішення суду підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 10, 11, 12, 263-265 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, РНОКПП) на користьОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації АДРЕСА_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 704,80грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 26.10.2018р.

Суддя: Н.М.Румілова