Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1728/18
Провадження №: 2/332/975/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2018 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді Безлер Л.В.,
при секретарі Жечевій А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась 06.06.2018 року до суду з вищевказаним позовом. В обгрунтування свого позову зазначила,що з 05.04.2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від цього шлюбу у неї з відповідачем 05.08.2013 року народився син ОСОБА_3, який проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1. Заочним рішенням Заводського районного суду від 23.09.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З моменту розірвання шлюбу відповідач проживає окремо, за весь час після розірвання шлюбу з дитиною бачився лише один раз та й лише за ініціативи самої позивачки. Відповідач будь-якої участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, не займається її фізичним, духовним та моральним розвитком. Відповідач не сплачує аліменти на дитину, станом на 01.05.2018 року загальна сума заборгованості по сплаті аліментів складає 21 366,19 грн. Утримання дитини відбувається лише за рахунок позивача, соціальних виплат та за рахунок матеріальної допомоги з боку батьків позивача. Крім того, позивач посилається на те, що відповідач, бажаючи уникнути піклування за дитиною, неодноразово ставив під сумнів походження дитини від нього. Отже позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Ухвалою від 22.08.2018 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 17.09 2018 року.
Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку, до суду надав письмову заяву в якій не заперечував проти позовних вимог та просив провести розгляд справи без його участі.
Третя особа - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району в судове засідання не зявилася, про день, час та місце його проведення повідомлялася у встановленому законом порядку,надала до суду письмовий висновок, згідно з яким є доцільним позбавлення батьківських прав відповідача.
Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.
В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін та третьої особи, суд вважає, що заявлений позов обґрунтований, законний і підлягає задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом фактичних обставин і відповідних їм правовідносин.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Частиною 2 ст.150 СК Українивизначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до частин 1,2,4 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно дост.164 СК Українимати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1ст.164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.
Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено наданим свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 235170, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.7).
Заочним рішенням Заводського районного суду від 23.09.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем, укладений 05.04.2013 року було розірвано (а.с. 6).
Заочним рішенням Заводського районного суду від 27.08.2015 року на користь позивача з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 650 грн. щомісяця починаючи з 04.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15)
Батько дитини відповідач ОСОБА_2 не виконує батьківських обовязків по відношенню до свого сина, що підтверджується наданими позивачем та дослідженими судом письмовими доказами, а саме довідкою дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 230 «Черешенька» Запорізької міської ради від 01.06.2018 № 01.02.-09/49, відповідно до якої відповідач не приймає участі в життєдіяльності дошкільного закладу, батьківських зборів не відвідує, дитину до дитячого садка не водить і не забирає (а.с. 8); довідкою Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» від 08.05.2018 № 01-24/326, відповідно до якої саме позивач здійснює супровід дитини до лікаря (а.с.9), розрахунком заборгованості за виконавчим листом про стягнення аліментів з відповідача, здійсненим головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 13.05.2018 року, відповідно до якої відповідач станом на 01.05.2018 року має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 21 366,19 грн., що свідчить про фактичну несплату відповідачем аліментів протягом всього строку з моменту видачі виконавчого листа (а.с. 12).
Крім того, викладені в позовній заяві доводи позивача про самоусунення відповідача від будь-якої участі у вихованні дитини, відсутності будь-якої допомоги по утриманні дитини та небажанні спілкуватись з дитиною жодним чином не заперечуються відповідачем у наданій суду письмовій заяві (а.с. 22).
Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 04.10.2018 № 01-17/0869 (як органу опіки та піклування) остання дійшла висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Органом опіки та піклування встановлено, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, вихованням та утриманням сина не займається, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не проявляє відносно малолітнього батьківського піклування, родинний зв'язок з ним не підтримує та згоден на позбавлення його батьківських прав.
Оцінюючи надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог, приймаючи до уваги позицію відповідача, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставівикладеного,керуючись ст.ст. 4,12,13,141,261,264,265,354ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про можливість позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Л.В.Безлер