Справа № 615/938/18
Провадження № 2/615/427/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2018 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Логвінова А.О.,
за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Валківського районного суду Харківської області цивільну справу
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
за участю учасників судового процесу:
позивача ОСОБА_1,
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1І.) звернувся до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2П.), в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 1, що розташована за адресою: Харківська область, м. Валки, в-д Пушкіна, 3.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира № 1, що розташована за адресою: Харківська область, м. Валки, в-д Пушкіна, 3. Відповідач є її сином та зареєстрований у вказаній квартирі, однак з січня 2014 року у квартирі не проживає, місцезнаходження його невідоме.
Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Також зазначила, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Судовим розглядом встановлено, що квартира № 1, що розташована за адресою: Харківська область, м. Валки, в-д Пушкіна, 3, належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.03.1995 року, видане Фондом комунального майна Валківської районної Ради народних депутатів 13.03.1995 року (а.с. 9-10).
Відповідно до довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні та забезпеченість житловою площею, що видана 14.06.2018 року обєднанням співвласників багатоквартирних будинків «Пушкінське», у квартирі, що розташована за адресою: Харківська область, м. Валки, в-д Пушкіна, 3, прописані власник квартири ОСОБА_1 та син власника квартири ОСОБА_2 (а.с. 11).
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надала показання, що вона є сусідкою позивача, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в-д Пушкіна, 3, кв. 7. Син позивача ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в-д Пушкіна, 3, кв. 1, більше чотирьох років.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала показання, що вона є сусідкою позивача, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в-д Пушкіна, 3, кв. 4. Син позивача ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в-д Пушкіна, 3, кв. 1, більше чотирьох років.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Оскільки відповідач доводиться сином позивачу та відповідно є членом її сімї у розумінні статті 64 ЖК УРСР, у даних правовідносинах підлягає застосуванню положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України, що регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.
Частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майна.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Враховуючи, що ОСОБА_2 в житловим приміщенні, а саме: квартирі № 1, що розташована за адресою: Харківська область, м. Валки, в-д Пушкіна, 3, та належить позивачу на праві приватної власності, не проживає понад один рік, встановлює перешкоди у користуванні власником своєю власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 1, що розташована за адресою: Харківська область, м. Валки, в-д Пушкіна, 3, підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 141, 223, 247, 259, 263-265, 280- 284, 352, 354-355 ЦПК України,суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 1, що розташована за адресою: Харківська область, м. Валки, в-д Пушкіна, 3.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області.
Повне заочне рішення суду складено 26.10.2018 року.
Суддя А.О. Логвінов