Справа №263/9197/18
Провадження №2/263/2132/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 жовтня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

1. виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 09 липня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: вул. Шевченка, 206а, м. Маріуполь, Донецька область. У вказаному будинку зареєстрована позивач, її чоловік ОСОБА_4 та її син ОСОБА_3, який з березня 2014 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає, у такому відсутні його особисті речі, зобовязання щодо утримання будинку він не виконує, що підтверджується актом КСН «Новоселівка». Посилаючись на указані обставини, керуючись ст. ст. 41, 55 Конституції України, ст. ст. 16, 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405-406 ЦК України, позивач просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловими приміщенням, а саме: будинком за адресою: вул. Шевченка, 206а, м. Маріуполь, Донецька область.

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив.

2. заяви і клопотання:

клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності, в якій вона заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

3. процесуальні дії суду:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Розяснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив (а. с. 20).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11 жовтня 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

4. фактичні обставини справи, установлені судом:

Судом установлено, що житловий будинок за адресою: вул. Шевченка, 206а, м. Маріуполь, Донецька область, належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15 квітня 1981 року, зареєстрованого у реєстрі за № І-3121 (а. с. 8-9).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 07 липня 2018 року № 5 батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а. с. 17).

Відповідно до довідки від 05 липня 2018 року № 46-126-1036, виданої Центром надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, за адресою: вул. Шевченка, 206а, м. Маріуполь, Донецька область, зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 (а. с. 16).

ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживає за вказаною адресою з березня 2014 року, що підтверджується актом та довідкою, виданими КСН «Новоселівка» від 12 червня 2018 року (а. с. 14, 15).

5. оцінка аргументів сторін.

Проводячи оцінку аргументів сторін, які ґрунтуються на поданих доказах, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності вони вказують на наявність підстав для вирішення судом питання щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування указаним житловим приміщенням, оскільки за установленими судом обставинами він не проживає в указаному будинку без поважних причин більше 1 року.

6. Щодо порушення прав позивача та ким вони порушені, то суд керується положеннями ст. 4 ЦПК України та ст. 405 ЦК України та вважає, що спір виник з приводу користування жилим приміщенням в будинку, який на праві приватної власності належить позивачу, відповідачем, який є її сином та вважає, що із змісту підстав позову відповідачем порушуються житлові права позивача, у звязку з не виконанням відповідачем обовязків, передбачених ст. 10 ЖК Української РСР .

6.1. представлені суду докази відповідають змісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

7. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спору та мотиви їх застосування.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи, що будинок є власністю позивача, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 383, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 156 ЖК Української РСР.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом.

Отже, положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК Української РСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачу належить на праві власності будинок за адресою: вул. Шевченка, 206а, м. Маріуполь, Донецька область, знайшли підтвердження обставини відсутності відповідача, який є сином позивача, без поважних причин понад один рік у вказаному будинку, судом не встановлено домовленості між власником та відповідачем, які б вказували на поважність такої відсутності останнього, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

9. Питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,8 грн., який пов'язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, такий покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 64, 150, 156 ЖК Української РСР, ст. ст. 16, 385, 405 ЦК України, ст. ст. 5. 12, 13, 141, 206, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити .

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком за адресою: вул. Шевченка, 206а, м. Маріуполь, Донецька область.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ВС № 629646, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВА № 489250, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя О.М. Музика