Справа № 544/720/18
№ пров. 2/544/357/2018
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 жовтня 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду по вул. Ярмарковій, 17 у м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права на оформлення права власності на земельну ділянку,

у с т а н о в и в :

У червні 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 грудня 2015 року помер її батько ОСОБА_4. Унаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,00 га, що знаходиться на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку останній було відмовлено, оскільки за життя померлий не завершив процес приватизації, не отримав правовстановлюючий документ на надану йому в приватну власність земельну ділянку і не зареєстрував належним чином своє право власності. На підставі викладеного позивач просить визнати за нею право на оформлення права власності на земельну ділянку площею 1,00 га, кадастровий номер :001:001:0172, що розташована в адміністративних межах Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позовну заяву з підстав, вказаних у позові, про що подав заяву. Посив слухати справу у його відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом установлено, що 14 грудня 2015 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га, кадастровий номер :001:001:0172, що розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.12-14).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За життя померлим ОСОБА_4 було складено заповіт, яким все своє майно він заповів в рівних часинах своїм дітям сину ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_3 (а.с.11).

ОСОБА_1 помер 03 серпня 2015 року до відкриття спадщини (а.с. 8).

Дружина померлого ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовилася у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_3 є дочкою померлого 14.12.2015 ОСОБА_4 (а.с.15) та спадкоємицею його майна першої черги за законом.

Згідно довідки Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 313 від 25.04.2017 ОСОБА_4 на час смерті 14.12.2015 був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним на час смерті та шість місяців потому за цією ж адресою зареєстровані та проживають дружина ОСОБА_5, дочка ОСОБА_1 та онук ОСОБА_6

Позивач як спадкоємець майна померлого ОСОБА_4 першої черги за законом звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, у звязку з тим, що за життя померлий не завершив процес приватизації, не отримав правовстановлюючий документ на надану йому в приватну власність земельну ділянку і не зареєстрував належним чином своє право власності (а.с. 11).

Проте відповідно до Заповіту укладеного 28.03.2012 ОСОБА_4, останній заповів все своє майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом має право і що буде належати йому на день смерті, заповів повністю своїм дітям рівними частками дочці ОСОБА_3 та сину ОСОБА_1.

ОСОБА_1 03 серпня 2015 року помер, про що свідчить свідоцтво про смерть.

Відповідно до довідки виданої Пирятинською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не заводилася.

Інших спадкоємців, в тому числі тих, що мають право на обов'язкову частку після смерті ОСОБА_4, немає, оскільки його дружина ОСОБА_5 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадкового майна.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 09 грудня 2015 року затверджено документацію проекту із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано у власність ОСОБА_4 у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,00 га, яка розташована у с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області (а.с. 9). Проте за життя останній не дооформив процес приватизації на дану земельну ділянку та не зареєстрував свого права власності на неї відповідно до законодавства.

Вищевказані обставини унеможливлюють оформлення позивачем спадщини у нотаріуса в позасудовому порядку.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі викладеного та враховуючи, що позивачу з незалежних від неї причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, інших спадкоємців за законом та заповітом, спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у вказаному спадковому майні, немає, і вона бажає її прийняти, при цьому обраний позивачем спосіб захисту її прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га, що знаходиться у с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права на оформлення права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, народження 24 вересня 1980 року, право на оформлення права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,00 га, що знаходиться у с. Давидівка Пирятинського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 14 грудня 2015 року.

Рішення суду по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Ю.О.Ощинська