ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

22 жовтня 2018 року

м.Харків

Справа № 640/6130/14-ц

Провадження № 22-ц/818/881/18

Харківський апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах ОСОБА_1 при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Київського районного суду міста Харкова від 06 вересня 2016 року у складі судді Губської Я.В. по справі№640/6130/14-ц за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Київської обєднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області про визнання права власності на майно та звільнення з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено.

25 липня 2018 року на судове рішення Головним управлінням Національної поліції в Харківській області подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, щовироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 вересня 2014 року встановлено що конфісковане майно є власністю ОСОБА_6. Копію вироку суду Головне управління Національної поліції в Харківській області отримало лише у червні 2018 року, до цього часу підстав для оскарження рішення Київського районного суду м.Харкова від 06 вересня 2016 року у повному обсязі не було. Про наявність вироку суду стало відомо з позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення компенсації, процентів за безпідставне невиконання рішення суду, яка отримана 04 травня 2018 року.

Клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно з п.1, 13Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею ст. 294 ч. 1 ЦПК України( у редакції на час ухвалення рішення) визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду ухвалено 06 вересня 2016 року за відсутності представника Головного управління Національної поліції в Харківській області (а.с.207-208 т.2). Копію судового рішення апелянтом отримано 19 вересня 2016 року (а.с.223 т.2).

29 вересня 2016 року Головне управління Національної поліції в Харківській області подало до суду апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м.Харкова від 06 вересня 2016 року в частині стягнення судового збору (а.с.224 т.2).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 10 жовтня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 21 листопада 2016 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Київського районного суду м.Харкова від 06 вересня 2016 року визнано неподаною та повернуто апелянту. (а.с.238 т.2).

Згідно з ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обовязки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2018 року ГУНП у Харківській області було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження рішення суду з зазначених ними підстав і апеляційна скарга залишена без руху для зазначення інших підстав для поновлення строку.

ГУНП у Харківській області звернулось з заявою про поновлення строку з інших підстав.

Заявляючи клопотання про поновлення строку ГУНП у Харківській області зазначає, що необхідність оскарження рішення суду виникла тільки після отримання у червні 2018 року вироку суду від 25 вересня 2014 року, з якого вбачається, що конфісковане майно є власністю ОСОБА_6

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що ГУ МВС України у Харківській області ( представник ОСОБА_7В.), приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, ним отримувались копія позовної заяви та ухвали про відкриття провадження під підпис( том 1 а.с.44), судові повістки (а.с.18) тощо. Також, представником ГУ МВС України в Харківській області було направлено клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача(а.с. 203 том 1).В судовому засіданні 06 вересня 2016 року замінено назву відповідача ГУ МВС України у Харківській області на ГУ НП у Харківській області.

Копію оскаржуваного рішення апелянтом отримано 19 вересня 2016 року (а.с.223 т.2) та у вересні 2016 року подано апеляційну скаргу( представник ОСОБА_7В.) на рішення суду, яка була визнана неподаною та повернута апелянту.

Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_8 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Дії однієї сторони не повинні порушувати права іншої сторони.

Про існування судового провадження та ухвалення рішення по справі апелянту відомо ще у 2016 року. Рішення суду повторно оскаржується у 2018 році. Поважних причин неподання апеляційної скарги такий тривалий час не наведено.

Посилання ГУНП в Харківській області щодо невчасного отримання вироку не є поважною обставиною для поновлення строку.

Про наявність кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та наявності конфіскованих коштів було відомо ще у 2011 році. За клопотанням представника відповідача зупинялося провадження у справі у 2014 році саме для набрання вироком стосовно ОСОБА_6 законної сили.

Доказів щодо необізнанності та неможливості отримати завчасно судові рішення відносно кримінального провадження апелянтом не надано.

Крім того, в тексті рішення суду від 06 вересня 2016 року також зазначено про наявність такого вироку.

За таких обставин у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Головному управлінню Національної поліції в Харківській області у відкритті апеляційного провадження на рішення Київського районного суду міста Харкова від 06 вересня 2016 року у складі судді Губської Я.В. по справі№ 640/6130/14-ц за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Київської обєднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області про визнання права власності на майно та звільнення з-під арешту- відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

ОСОБА_9 ОСОБА_1