Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочний розгляд справи)

24 жовтня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Тептюка Є.П.

при секретарі Березюк Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

11.07.2018 року, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22.09.2016 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований у Оболонському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1470.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1

Сімейні стосунки між сторонами не склалися. Після народження дочки відповідач поїхав з місця спільного проживання подружжя і його місце проживання позивачу невідоме.

Позивач просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3, відновити їй дошлюбне прізвище «Горбаченко» та стягнути з відповідача судовий збір.

Сторони в судове засідання не зявились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_3 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до п.4 ч. 8 ст. 128, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а тому суд зі згоди позивача та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, у відповідності зі ст.280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 16.08.2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження.

12.09.2018 року від позивача через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, ненадання строку на примирення, відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи, стягнення судового збору з відповідача, відновлення дошлюбного прізвища «Горбенко».

12.09.2018 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Встановлені судом обставини:

22.09.2016 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, яка змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу на ОСОБА_3, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 22.09.2016 року, Серія І-БК №339036 (а.с.5).

20.02.2017 року народилася ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про народження від 14.03.2017 року, серія І-СР №244263. В графі батько зазначений ОСОБА_3, в графі мати ОСОБА_1 (а.с.18).

Відповідно до довідки виконкому Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 26.06.2018 року, ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 і має такий склад сімї: ОСОБА_4 (а.с.15)

Отже судом встановлено факт реєстрації шлюбу між сторонами та наявність у них спільної дитини.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

п. 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв'язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.».

Відповідно до пункту а), b), с) ч. 1 ст. 16 Конвенції ООН «Про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок» від 03.09.1981 року, держави-сторони вживають усіх відповідних заходів для ліквідації дискримінації щодо жінок в усіх питаннях, що стосуються шлюбу та сімейних стосунків, і, зокрема, забезпечують на основі рівності чоловіків і жінок:

a) однакові права щодо одруження;

b) однакові права на вільний вибір дружини і на одруження лише з своєї вільної і повної згоди;

c) однакові права та обов'язки під час шлюбу і після його розірвання.

Отже принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст.. 113 СК України).

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки подружні відносини сторони не підтримують і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому шлюб необхідно розірвати.

Твердження позивача щодо обставин розірвання шлюбу, не підтверджені і не спростовані матеріалами справи.

Судові витрати:

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ч.3 ст.105, ст.112 СК України, 263-265,280 ЦПК України суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 22.09.2016 р. у Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1470 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

При реєстрації розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «Горбаченко».

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП:НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП:НОМЕР_2.

Суддя: Є. П. Тептюк