справа № 489/6355/18 провадження №2/489/2718/18
УХВАЛА

Іменем України

23 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позовної заяви до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі АТ «Укрсоцбанк»), треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі приватний нотаріус), Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області ОСОБА_3 (далі приватний виконавець), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявоюдо АТ «Укрсоцбанк», треті особи приватний нотаріус, приватний виконавець, про визнання виконавчого напису від 07.09.2018 № 4609 таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно подав заяву про забезпечення вказаної позовної заяви шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 07.09.2018 № 4609, який вчинено приватним нотаріусом про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 0649/004214-PR на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у розмірі 114700,39 грн.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав, як боржника за виконавчим документом, що в свою чергу в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, яким буде визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2018 АТ «Укрсоцбанк» звернувся із заявою до приватного виконавця про примусове виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом за № 4609 від 07.09.2018 про стягнення із боржника, яким є ОСОБА_1 коштів у розмірі 114700,39 грн., який оскаржується позивачем в судовому порядку.

Предметом позову у даній справі є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, заявлений позивача захід забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса є взаємопов'язаний з предметом спору.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред'явленими вимогами, а обраний позивачем вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, а відтак заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

1.Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 07.09.2018 № 4609, який вчинено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 0649/004214-PR на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» у розмірі 114700,39 грн. до розгляду справи по суті.

3. Копії даної ухвали направити сторонам для відома та приватному виконавцю ОСОБА_3 - для виконання.

4. На підставі частини 1 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

5. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

6. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В.Коваленко