Справа № 2018/6-343/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника

Встановив:

17.01.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1, відправлене поштою 15.01.2018 року про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, зокрема квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування подання приватний виконавець посилається на вимоги п.4,п.13, ч.3 ст.18, п.2 ч.5 ст.19, ч.2 ст.48, ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 376 ЦПК України ( в ред. до 15.12.2017 року). Вказує, що в нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №55409880 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2ОСОБА_4 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором згідно виконавчого листа від 30.01.2013 року. Постановою від 19.12.2017 року відкрито виконавче провадження та вказано приватним виконавцем, що постанова про відкриття провадження отримана боржником 11.09.2017 року. Також, вказує, що згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання боржника встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а оскільки боржник ОСОБА_6 -ОСОБА_7 двері квартири, яка вказана в виконавчому листі за № 53 в будинку №15 по вул. С.Єсеніна в м. Харкові не відкрила, що підтверджується актом виконавця, вважає, що це ускладнює виконання і є підставою звернення до суду з відповідним поданням.

Процесуальний порядок розгляду подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла передбачений ст. 439 ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року), а не ст. 376 ЦПК України, як вказано в поданні.

Відповідно до вимог ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

На виконання вимог ч.2 ст. 439 ЦПК України судом був викликаний приватний виконавець в судове засідання на 17-15 год. 18.01.2018 року, враховуючи, що подання надійшло до суду поштою, однак приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 в судове засідання не з*явився. Крім того, в поданні від 15.01.2018 року, підписане ним та направлене до суду міститься прохання розглядати подання без участі приватного виконавця і за таких обставин, враховуючи строки розгляду даного подання, які вказані в ст.. 439 ЦПК України (негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду), суд вважає за можливе розглянути дане подання без участі приватного виконавця за наявності матеріалів, наданих до подання.

Суд, дослідивши подання з доданими матеріалами та справу №2018/6-343/11/17, приходить до наступного.

Відповідно до вимог п.13 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно п.2 ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Як вбачається з наданих приватним виконавцем до подання матеріалів, виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4В на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором виданий Київським районним судом м. Харкова 30.01.2013 року на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2013 року по примусовому виконанню рішення третейського суду.

Постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню даного виконавчого листа від 30.01.2013 року винесена приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 19.12.2017 року.

Посилання приватного виконавця в поданні про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.12.2017 року - 11.09.2017 року не відповідає дійсності, оскільки з наданих до подання доказів (реєстру відправлено Укрпошти) вбачається, що поштове відправлення рекомендованим зв*зком (а.с. 88) не було вручене отримувачу 21.12.2017 року з поміткою «не вручене під час доставки».

Також, подання приватного виконавця та додані до подання матеріали містять суперечності та невідповідності. Так, в поданні вказано та підтверджується представленою до подання відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання боржника на замовлення приватного виконавця, що адреса реєстрації боржника ОСОБА_2 станом на теперішній час є: Харківська область, м. Дергачі, пров. Лозівський,6. Однак, згідно акту приватного виконавця від 26.12.2017 року ним було здійснено вихід в порядку примусового виконання рішення суду за адресою: АДРЕСА_2. Також, за цією ж адресою, приватний виконавець просить дозволу суду на примусове входження до житла, яке є місцем проживання або реєстрації боржника ОСОБА_2

Однак, суд, дослідивши всі представлені приватним виконавцем докази на підтвердження доводів, викладених в поданні, з посиланням на вимоги ЦПК України, які підлягали застосуванню до 15.12.2017 року і які кореспондуються з вимогами ст. 439 ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року), які і підлягають застосуванню в даному випадку, приходить до висновку, що подання є передчасне, необґрунтоване, подане без достатніх для цього підстав та таке, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи дане питання, суд виходить з того, що доказів про те, що боржник ОСОБА_5 зареєстрована або мешкає, або має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 приватний виконавець до суду не надав в обґрунтування свого подання. А дане питання є важливим при вирішенні судом цього питання про примусове входження до житла боржника, і при цьому суд керується необхідністю дотримання вимог чинного законодавства України з метою не порушення прав інших осіб, які є можливими власниками житла, входження до якого просить виконавець.

На підставі викладеного, з метою недопущення порушення прав інших осіб, суд відмовляє у задоволенні подання приватного виконавця про примусове входження до житла боржника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в квартиру АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 439, 260 -261 ЦПК України, суд

Ухвалив:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, зокрема квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :