ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2018 року м. Кропивницький

справа № 385/1075/17,2/385/533/17

провадження № 22-ц/781/136/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л.В.,

суддів Кіселика С.А., Черненка В.В.,

секретар Бодопрост М.М.

учасники справи: позивач ОСОБА_1,представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності ;

відповідач Бандурівська сільська рада Гайворонського району Кіровоградської області; представник відповідача сільський голова Опаленко О.А. - уповноважений діяти від імені сільської ради відповідно до закону, розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року у складі судді Сліпенко Р.Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до Бандурівської сільської ради Гайворонсьокго району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1, інтереси якої представляв ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до Бандурівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4, що проживав у АДРЕСА_1. Після його смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка № 661 загальною площею 2,12 га, розташована на території Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, оскільки її рідні брат та сестра - ОСОБА_5 і ОСОБА_6, спадщину не прийняли, відмовляються від спадщини на її користь. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до Гайворонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через тяжкий матеріальний стан, а також у звязку з проживанням на значній відстані від місця відкриття спадщини, втратою оригіналу Державного акта на право приватної власності на землю. Просила суд визнати вказані причини пропуску строку поважними та визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2-4).

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.33-35). Суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини без поважних причин. Позивач мала змогу прийняти спадщину в установлений законом строк шляхом написання заяви у нотаріуса та направлення вказаної заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.39-44).

Апеляційне провадження у справі відкрито 30 листопада 2017 року (а.с.58), розгляд справи призначено на 17 січня 2018 року (а.с.60).

В судове засідання апеляційного суду позивач та її представник, а також представник відповідача, які під розписку повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.63,64,65), не прибули.

Від позивача та її представника надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність та про задоволення апеляційної скарги (а.с.66-67,70).

Бандурівська сільська рада надіслала відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання копії відзиву позивачу та її представнику. У відзиві зазначає, що причини, на які посилається позивач є неповажними, недоведеними та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін (а.с.74-75,76-81).

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, батько позивача, після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки № 661 площею 2,12 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області (а.с.14,11,12,13).

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданих Гайворонською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, 01 березня 2004 року Бандурівською сільською радою Гайворонського району Кіровограбської області посвідчено нотаріально заповіт від імені ОСОБА_7. Після смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа до майна померлого не заводилась, ніхто із спадкоємців заяву про прийняття спадщини не подав (а.с.24,25-26,27).

Позивач не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з 22 січня 1997 року зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 (а.с.7-9).

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Право прийняти спадщину або не прийняти її належить виключно спадкоємцеві.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:

1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2/ ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як свідчать матеріали справи, позивач не проживала на час відкриття спадщини постійно із спадкодавцем, знала про дату смерті спадкодавця.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України позивач мала б звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто не пізніше 02 серпня 2007 року.

Як причини, які не дали їй можливості подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у передбачений законом строк, позивач зазначила перебування у тяжкому матеріальному стані, проживання в іншій області, яка значно віддалена від місця відкриття спадщини та відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно Державного акта на право власності на земельну ділянку .

Разом з тим, в розумінні ст. 1272 ЦК Україн ці обставини не можуть бути визнані судом такими, що створювали протягом основного строку для прийняття спадщини, істотні , непереборні труднощі спадкоємцю для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, тому не можуть бути визнані поважними причинами.

Подання заяви про прийняття спадщини не потребує значних матеріальних затрат.

Відповідно до п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, заява про прийняття спадщини могла бути направлена поштою до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Також при прийнятті заяви про прийняття спадщини нотаріус не перевіряє наявність спадкового майна та його належність спадкодавцю.

Отже за таких обставин висновок суду про те, що причини пропуску строку для прийняття спадщини, на які посилається позивач, не можуть бути визнані поважними, є правильним та обґрунтованим, оскільки саме по собі матеріальне становище особи, проживання в іншій області та відсутність правовстановлюючого документа на майно, без установлення інших обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в статтях 1222, 1220, 1269,1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст..367, п.1 ч.1 ст.374, ст. ст.375, ст.ст.382, 384 ЦПК України,

Апеляційний суд Кіровоградської області

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів в касаційному порядку до Верховного Суду у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Головуюча суддя підпис Л.В.Суровицька

Судді підпис Кіселик С.А.

підпис Черненко В.В.