АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/125/18 Головуючий у першій інстанції Гаврилов Д.В.
Єдиний унікальний номер справи: 766/2325/17 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу № 766/2325/17, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2017 року, ухвалене під головуванням судді Гаврилова Д.В. у справі за позовом приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 04 листопада 2017 року відповідач звернувся зі скаргою до начальника Головного територіального управління юстиції в Херсонській області та до міністра юстиції ОСОБА_5 на її дії, в якій поширив інформацію, яка є недостовірною, принижує її честь, гідність і ділову репутацію, а саме:

- «Тобто, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, укладаючи попередній договір знали, навіть не мали наміру укласти основний договір, оскільки знали про наявність боргових зобов'язань та судові тяжби, й заволодівши нашими грошовими коштами шляхом зловживання довірою, за допомогою нотаріуса ОСОБА_4, уклали за ці ж кошти договір на користь неповнолітньої, знаючи що це єдина людина у сім'ї, що не має боргових зобов'язань і в якої неможливо буде витребувати майно».

-« В результаті дій нотаріуса ОСОБА_9 (ОСОБА_4.) мене та мою дружину було введено в оману відносно обставин укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу…»

-«Звертаю Вашу увагу, на те, що наскільки мені стало відомо в ході самостійного з'ясування справи, моя родина є не єдиною жертвою протиправних дій нотаріуса ОСОБА_9. Вказаний нотаріус вже склав певну репутацію в колах, що систематично займаються реалізацією нерухомості, протиправним заволодінням майном з прилюдних торгів на антиконкурентних засадах. Вважаю, що саме не реагування на подібні звернення призвело до того, що приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 забула про свою присягу, будь - які етичні норми та вимоги в погоні за грошима, й на даний час є втіленням продажності та жадоби серед нотаріусів нашого міста.»

Позивач важає, що поширена недостовірна інформація ганьбить її честь, гідність та завдає шкоди її діловій репутації.

Ураховуючи викладене, позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила суд: визнати вищезазначені відомості недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію позивача; зобов'язати відповідача спростувати відомості поширенні ними у скарзі від 04.11.2016 року у спосіб їх поширення, шляхом направлення на адреси начальника Головного територіального управління юстиції в Херсонській області та міністра юстиції України ОСОБА_5 листів з офіційним вибаченням перед позивачем про те, що ним поширена інформація недостовірна, така, що не відповідає дійсності, порушує права свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9 не пізніше п'ятнадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірними та такими, що ганьблять честь, гідність та ділову репутацію приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 відомості, викладені у скарзі ОСОБА_3 від 04.11.2016 року на ім'я міністра юстиції України ОСОБА_5 та начальника Головного територіального управління юстиції в Херсонській області. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги та не надав належної правової оцінки тому, що ОСОБА_3 при зверненні до міністра юстиції України та його територіального управління в Херсонській області зі скаргою, скористався своїми правами, гарантованими Конституцією України і мав на меті надання, як юридично не обізнаній особі та потерпілому по кримінальному провадженню за ст.190 ч.4 КК України роз'яснень стосовно дій приватного нотаріуса, і ні в якому разі не хотів допустити своїм зверненням приниження честі, гідності та ділової репутації нотаріуса.

Відповідно до п.8 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 3.10.2017 року №2147-VIII до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

За таких обставин, зазначена справа розглядається Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, що ухвалив рішення, яке оскаржується.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача, адвокат Нікітін Р.В. доводи апеляційної скарги підтримав з підстав в ній викладених, просив скаргу задовольнити.

Представник позивача, ОСОБА_11 в судовому засіданні апеляційного суду доводів апеляційної скарги не визнала, просила скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що поширена відповідачем інформація є недостовірною, порочить честь, гідність, ділову репутацію позивача.

Такий висновок відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 32 Конституції України, фізична чи юридична особа має право на захист своїх честі, гідності та ділової репутації.

Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її честі та гідності.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»

Виходячи зі змісту ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та /або/ членів її сім"ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) (пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» встановлено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до змісту ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 04.11.2016 року ОСОБА_3 на ім'я міністра юстиції України ОСОБА_5 та начальника Головного територіального управління юстиції в Херсонській області направив скарги на дії позивача як приватного нотаріуса, в яких висловив недостовірні твердження, а саме: - «Тобто, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, укладаючи попередній договір знали, навіть не мали наміру укласти основний договір, оскільки знали про наявність боргових зобов'язань та судові тяжби, й заволодівши нашими грошовими коштами шляхом зловживання довірою, за допомогою нотаріуса ОСОБА_4, уклали за ці ж кошти договір на користь неповнолітньої, знаючи що це єдина людина у сім'ї, що не має боргових зобов'язань і в якої неможливо буде витребувати майно».

-« В результаті дій нотаріуса ОСОБА_9 (ОСОБА_4.) мене та мою дружину було введено в оману відносно обставин укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу…»

-«Звертаю Вашу увагу, на те, що наскільки мені стало відомо в ході самостійного з'ясування справи, моя родина є не єдиною жертвою протиправних дій нотаріуса ОСОБА_9. Вказаний нотаріус вже склав певну репутацію в колах, що систематично займаються реалізацією нерухомості, протиправним заволодінням майном з прилюдних торгів на антиконкурентних засадах. Вважаю, що саме не реагування на подібні звернення призвело до того, що приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 забула про свою присягу, будь - які етичні норми та вимоги в погоні за грошима, й на даний час є втіленням продажності та жадоби серед нотаріусів нашого міста.

Аналізуючи викладені відповідачем в скаргах обставини щодо характеристики позивача, вбачається, що ОСОБА_3 не використовує гіперболи, алегорії або сатиру, які зазвичай застосовуються при наданні критичної оцінки діяльності тієї чи іншої особи. Натомість, речення містять стверджувальні вислови, які вказують на вчинення позивачем тих чи інших протиправних дій та дискредитують її в очах оточуючих, формуючи у них відповідну негативну оцінку її ділових та професійних якостей, а тому суд дійшов правильного висновку, що вищезазначені фрагменти скарги є негативною інформацією, яка подана у формі фактичних тверджень.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження правдивості зазначеної інформації. Не надано відповідачем таких доказів і в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції, дав належну правову оцінку інформації викладеній у скаргах відповідача від 04.11.2016 року та дійшов обґрунтованого висновку, що у них скаржником викладена інформація, яка стосується позивача та містяться факти, які не можна розцінювати як гостру критичну оцінку діяльності позивача, як приватного нотаріуса, оскільки в них прямо вказується на вчинення позивачем тих чи інших правопорушень, які мають ознаки кримінальних злочинів, зокрема, пов'язаних із зловживанням службовим становищем. Інформація, яку надав відповідач є негативною, оскільки в ній стверджується про порушення норм чинного законодавства. При цьому відповідач не довів достовірності цієї інформації.

За таких обставин, колегія судів, погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання недостовірною зазначеної вище поширеної відповідачем інформації.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому до уваги не приймаються.

Не можна визнати інформацію викладену у скаргах відповідача до міністра юстиції України ОСОБА_5 та начальника Головного територіального управління юстиції в Херсонській області його особистим аналізом відомостей про позивача, оскільки не встановлено жодного джерела отримання відповідачем інформації щодо зловживань позивачем своїм службовим становищем, систематичного зайняття позивачем реалізацією нерухомості, протиправним заволодінням майном з прилюдних торгів на анти конкурентних засадах.

Відповідач не надав суду будь яких доказів, які б підтверджували обставини, зазначені у його скаргах від 04.11.2016 року, тобто, не довів у суді достовірність поширених ним відомостей.

Отже, врахувавши вказані обставини, суд вірно зазначив, що відповідач звернувшись із скаргами 04.11.2016 року, поширив неправдиві відомості, чим порушив права позивача, які підлягають захисту.

На підставі викладеного, колегія суддів, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 литопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: В.В. Бугрик

Г.В. Семиженко