Провадження № 2-з/638/283/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т. В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення порушеного права в порядку розгляду заяви про забезпечення позову, -

встановив:

17.07.2018 ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить відновити її порушене право та усунути від спадкування ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила заборонити вчиняти будь-які дії по зміні власника квартири за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що відповідач має реальну можливість розпорядитися спадковим майном, тому вважає, що у випадку задоволення позовних вимог, повернення спадкового майна буде утруднене або взагалі неможливе.

Перевіривши надану заяву, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч.3 ст. 150 ЦПК України вимагає щоб види забезпечення позову були співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

22.10.2018 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення порушеного права.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви та не може визнати застосування забезпечення позову, у даному випадку, законним та доцільним.

Керуючись ст. ст.149,150 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом 15 днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.В. Штих