РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участі позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_3

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

в с т а н о в и в :

1. Стислий виклад позицій сторін.

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 17 листопада 2016 року померла його матір, ОСОБА_5.

До спадкового майна увійшла земельна ділянка, площею 0,06 га, що розташована на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району садівничому товаристві «Рассвет». Означену земельну ділянку він обробляє з 1995 року з часу її оформлення на імя його батька ОСОБА_6, який помер 12 жовтня 2002 року.

Протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не подав заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки вважав, що спадщину прийняв його брат ОСОБА_3, котрий проживав разом із нею на час відкриття спадщини.

Однак в будинку батьків, після смерті матері, він знайшов заповіт складений батьком 28 грудня 1995 року, яким заповідав все належне йому на день смерті майно йому. Означений заповіт станом на час відкриття спадщини заповіт не змінений та не відмінений, про що свідчить посвідчувальний напис на зворотній стороні заповіту Баранівського сільського голови ОСОБА_7 зроблений нею 18.05.2012 року. Про складання заповіту йому нічого відомо не було.

Як убачається із архівної довідки Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 30.06.2017 року після смерті ОСОБА_6 заведена спадкова справа № 1354/2002 від 28 січня 2004 року за заявами спадкоємців першої черги за законом - дружини ОСОБА_5 та сина ОСОБА_3 та за заявою спадкоємця за заповітним розпорядженням ОСОБА_8. Проте, означена земельна ділянка свідоцтвами про право на земельну ділянку не охоплюється.

Після того, як він дізнався про наявність заповіту, він звернувся до Першої державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5, оскільки вважає, що він, ОСОБА_1Л, має право на спадок після смерті матері, однак нотаріусом йому відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті матері у звязку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 16.11.2017 року, поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини обґрунтовує тим, що взнав про наявність заповіту лише влітку 2017 року. Тому з врахуванням правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року у справі № 6-1320 цс17просить задовольнити позов..

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 16 листопада 2017 року. Суду пояснили, що спадщини після смерті батька позивач не приймав. Знав, що його брат ОСОБА_3 та матір ОСОБА_5 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом лише на частину майна, що належала його батькові ОСОБА_6, який помер 12 жовтня 2002 року.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечують та суду пояснили, що позивач знав про наявність заповіту, посвідченого секретарем Баранівської сільської ради Ярмолинецького району, оскільки має його оригінал та на ньому сільським головою Баранівської сільської ради на його прохання 18.05.2012 року зроблено відмітку про те, що на день відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, який помер 12.10.2002 року цей заповіт не відмінений та не змінений.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 08.11.2017 року у справі відкрито провадження і призначено її до судового розгляду за правилами цивільно-процесуального закону, який діяв на час подання позову до суду.

04.04.2018 року за клопотанням представника позивача ухвалою суд зупинив провадження у справі у зв»язку із поданням заяви про встановлення факту родинних відносин з батьком ОСОБА_6 ОСОБА_9

Ухвалою суду від 26.06.2018 року провадження у справі відновлено та призначено її розгляду на 29.08.2018 року.

В судовому засіданні 22.10.2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Заслухавши доводи позивача та його представника, заперечення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи доказами,проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є рідними братами та синами батька ОСОБА_6 та матері ОСОБА_5, що підтверджується їх свідоцтвами про народження серії ЯЄ № 384805 та серії ІІ БВ № 259818.

12 жовтня 2002 року ОСОБА_6 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина за законом., спадщину після його смерті прийняли його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна 02 лютого 2004 року та 14 травня 2004 року відповідно.

Позивач спадщини після смерті батька не приймав та не оформив її у передбаченому законом порядку, про що підтвердив в судовому засіданні.

16.11.2016 року померла, матір сторін - ОСОБА_5,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 293071. Заповітів при житті ОСОБА_5 не складала.

Спадкоємцями за законом її майна став відповідач ОСОБА_3, котрий у передбаченому законом порядку звернувся із заявою до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 286172.

07.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після матері, однак нотаріус відмовила у відкритті спадкової справи з причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Зазначені обставини підтверджуються листом державного нотаріуса Першої Хмельницької нотаріальної контори. від 07.09.2017 року за вих. № 1667/02-14.

Відповідачі є дітьми Стопкань.С.Ф., яка померла 16 листопада 2016 року. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвами про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_1, свідоцтвом про смерть ОСОБА_6, серії І-БВ № 194599 та ОСОБА_5 Позивач не претендує на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, а спадщини після смерті матері ОСОБА_5 у порядку визначеної законом не прийняв.

4. Оцінка аргументів сторін, застосовані норми права.

Доводи позивача про пропуск ним шестимісячного строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 з поважної причини наявності заповіту, складеного батьком ОСОБА_6 28 грудня 1995 року прийняття спадщини суд вважає необґрунтованими.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

ОСОБА_6 розпорядився своїм майном на випадок своєї смерті в заповіті від 28.12.1995 року.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 який помер 12 жовтня 2002 року прийняли дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_3, що підтверджується заявами, поданими до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори та свідоцтвами про право на спадщину за законом від 28 січня 2004 року на 9/10 частин транспортного засобу та від 02 лютого 2004 року на грошові вклади відповідно.

Згідно положень абзацу першого п. 208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначено, що прийняття спадщини може мати місце лише щодо всієї спадщини, тому прийняття спадкоємцем хоча б частини спадщини свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Таким чином, спадкоємці ОСОБА_6 відповідач у справі ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_5 скористались своїм правом на отримали право на спадкування частки їх чоловіка та батька. Позивач ОСОБА_1 не побажав це право здійснити.

Згідно положень статті 548 ЦК України (1963 року), що діяла на час правовідносин смерті батька ОСОБА_6 для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно частини 1 статті 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном; 2)якщо він подав заяву в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як убачається з матеріалів спадкової справи, що позивач після смерті батька до нотаріальної контори із заявою не звертався не надав доказів фактичного вступу у спадкові права та має на меті спадкувати майно, що належало його матері, котра прийняла спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, відповідну заяву позивач після смерті матері ОСОБА_6 С,Ф., яка померла 16.11.2016 року, мав би подати до 16.05.2017 року, однак шестимісячний строк він пропустив і звернувся до нотаріуса лише 07.09.207 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини ним не пропущений, оскільки він вважав, що спадщину після смерті матері прийняв його брат ОСОБА_3, а про заповіт складений батьком він дізнався лише у вересні 2017 року. Відповідач та його представник позовних вимог не визнали.

Обставин причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 позивач обґрунтовує наявністю заповіту батька про який він дізнався лише у вересні 2017 року. Проте, суд їх поважними визнати не може, позаяк означений заповіт матірю не складався. Будь-яких інших поважних причин пропуску строку для прийняття спадщині після смерті ОСОБА_5 позивач не навів, а суд відповідно таких не встановив.

Що стосується заповіту складеного батьком сторін, то суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи посвідчувальний напис на оригіналі заповіту від 28.12.1995 року стосовно його дійсності на час смерті спадкодавця, зроблений Баранівським сільським головою Ярмолинецького району ОСОБА_7 18.05.2012 року на прохання позивача. Такий оригінал заповіту із вказаною відміткою представив позивач ОСОБА_1 суду. Означені обставини посвідчення дійсності заповіту у вказаний у ньому час підтверджуються показами сільського голови, допитаного судом в якості свідка ОСОБА_7 та не спростовані позивачем. Тому, покази свідка ОСОБА_10 що стосуються часу про який стало відомо позивачеві є неправдивими і спростовані в ході судового розгляду письмовими доказами наявністю оригіналу заповіту від 28.12.1995 року у позивача з відміткою у ньому. Більш того, сам заповіт не є підставою поважності причин стосовно прийняття спадщини після смерті матері.

Тому є логічно доведеним факт, що про заповіт батька позивач знав ще 18.05.2012 року, коли його матір була ще жива.

Застосування правової позиції, викладеної у справі за № 6-1320цс17 до цих правовідносин є неприйнятною, оскільки у статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач за цим заповітом мав право спадкувати майно, що належало його батькові, а не матері, як заявлено у позові.

За таких умов суд вважає за необхідне у задоволенні позову слід відмовити.

5. Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 740 грн., сплаченого позивачем при поданні позовної заяви, проте згідно частини 1 статті 141.ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому у разі відмови у позові відшкодуванню судовий збір не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, ч. 1, 4, 6 ст. 81, п. 2 ч. 1, ч.1 ст. 141, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. 263, 264, 265, 266, 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, статей 548, 549 ЦК України (!963 року), ст. ст. 1223, 1233, ч. 1 ст. 1266, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 16 листопада 2017 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з часу його проголошення до Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області.

Дата виготовлення рішення суду 26.10.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Хмельницький, вул. Винниченка, 52 , РНОКПП НОМЕР_2

Суддя: