Справа № 462/3294/14-ц
У Х В А Л А

01 серпня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Ліуша А.І.,

з участю секретаря Трипалюк А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2014 року Залізничним районним судом міста Львова у справі №462/3292/14-ц видано судовий наказ про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник - Львів» на користь ОСОБА_1 476 грн. 72 коп. нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, який набрав законної сили.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про поновлення пропущеного строк для предявлення судового наказу №462/3292/14-ц до виконання та видачу дублікату такого, мотивуючи тим, що за вказаним судовим наказом стягувачу боржником було здійснено частково виплату заборгованості нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у сумі 242 грн. 07 коп. Решту боргу у сумі 2234 грн. 65 коп., що підлягав стягненню за вищевказаним судовим наказом залишається непогашеним у звязку з тим, що оригінал судового наказу було втрачено боржником, що унеможливлює виконання за даним виконавчим документом. Окрім цього, з причин втрати вищевказаного виконавчого документу пропущено строк предявлення виконавчого документу до виконання в порядок Закону України «Про виконавче провадження».ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 433 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст. 433 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у її відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України та п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є особливою формою судового рішення та одночасно виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років.

Натомість, у заяві не наведено жодної інформації про те, що судовий наказ втрачено, окрім того, як вбачається із матеріалів справи судовий наказ, який також є виконавчим документом знаходиться у матеріалах заяви про видачу судового наказу, що не відповідає твердженням заяви про втрату оригіналу виконавчого документу, викладеним ОСОБА_1

Дослідивши докази долучені заявником, судом встановлено, що остання не зверталась до виконавця з виконавчим документом, однак з заявою про видачу дублікату судового наказу ОСОБА_1 звернулась лише 13 червня 2018 року, тобто після закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи наведене, та те що, за вказаним судовим наказом стягувачу боржником було здійснено частково виплату заборгованості нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, заборгованість яка становить 2234 /дві тисячі двісті тридцять чотири/ гривні 65 копійок, залишається непогашеною з підстав втрати судового наказу боржником, окрім того враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно якої неможливо допускати, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій із сторін, заява ОСОБА_1 в частині поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-261, 443 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву задовольнити часткового.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для предявлення судового наказу №462/3294/14-ц до виконання.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 у видачі дубліката судового наказу у справі №462/3294/14-ц за заявою Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах ОСОБА_1 про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати з Державного підприємства Міністерства оборони України Монтажник-Львів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш