справа № 198/772/18
провадження № 2/0198/305/18
У Х В А Л А

29 жовтня 2018 року суддя Юрївського районного суду Дніпропетровської області Гайдар І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком.

Позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням статей 175, 177 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина 1 статті 95 ЦПК України).

За частинами 2, 5 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, зі змісту викладених норм права виходить, що позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен додати до нього оригінали або у встановленому законом порядку засвідчені копії письмових доказів, якими він обґрунтовує позовні вимоги. При цьому, якщо оригінали таких документів знаходяться у позивача, він має засвідчити копії письмових доказів своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, пунктом 8 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що у позові позивач повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 викладених вимог закону не виконали, додавши до позову копії письмових доказів, які не засвідчені належним чином, і не зазначивши про наявність у них або в іншої особи оригіналів таких доказів.

За вимогами частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви повинен додаватись документ, що підтверджує сплату судового збору.

Питання щодо розміру та порядку сплати судового збору врегульовані в ЦПК України та Законі України «Про судовий збір».

Згідно з частиною 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Виходячи з наявної у матеріалах справи платіжної квитанції від 26.10.2018 р., судовий збір сплачено лише ОСОБА_1

Таким чином, ОСОБА_2 не виконано вимоги закону та не подано документів, що підтверджують сплату нею судового збору.

Тому пропонується подати на адресу Юрївського районного суду Дніпропетровської області оригінал документу про сплату судового збору від імені ОСОБА_2 у розмірі 704,80 грн. за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Також слід відмітити, що відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порушенням права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб'єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов'язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Таким чином, здійснюючи передбачене частиною 1 статті 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес, а суд, вирішуючи спір, зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення позивача до суду. Між тим, судовому захисту не підлягає право, що може бути порушене у майбутньому.

В той же час, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у позовній заяві як на підставу своїх вимог посилаються на ті обставини, що у звязку з реєстрацією відповідача у належному їм житловому приміщенні в подальшому у них можуть виникнути складнощі в переоформленні правовстановлюючих документів на будинок.

З огляду на викладене, позивачами не зазначено в позовній заяві, у чому полягає порушення їх прав з боку відповідача саме на момент звернення з цим позовом до суду.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, вважаю необхідним з викладених вище підстав залишити позовну заяву без руху, про що повідомити позивачів та надати їм строк для усунення недоліків шляхом обґрунтування наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення позивачів до суду та надання належним чином засвідчених копій документів, які додані до позову, зазначення про наявність у них або іншої особи оригіналів вказаних документів, а також подання квитанції про сплату судового збору від імені ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, залишити без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, надати позивачам строк 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачам, що в разі невиконання у встановлений судом строк вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде їм повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення або підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. О. Гайдар