АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1280/18 Справа № 183/4502/16 Головуючий у 1 й інстанції - Парфьонов Д. О. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт в межах суми 2 006 400 (два мільйони шість тисяч чотириста гривень) грн. 51 коп. на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, а саме:

1) 2/7 частини комплексу за адресою: АДРЕСА_1;

2) Будинок за адресою: АДРЕСА_2;

3) Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд виходив з того, що існує ризик відчуження майна відповідачем та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом ч. 1 ст.151 ЦПК України ( у редакції, яка діяла на день подання заяви), єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Згідно п.4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як видно з матеріалів справи, відповідачу належить 2/7 частини комплексу за адресою: АДРЕСА_1.

Під час вирішення питання, судом не було з'ясовано кому належить інша частина комплексу. Заявником не надано доказів того, що забезпечення позову у такий спосіб не завдасть шкоди господарській діяльності відповідача чи третіх осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції вказані вимоги закону не врахував, не з'ясував характер виниклих між сторонами правовідносин, не навів доказів щодо відсутності гарантій виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, не пересвідчився у співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам та помилково дійшов висновку про необхідність накладення арешту на 2/7 частини комплексу за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, ухвала суду підлягає скасуванню в частині накладення арешту на 2/7 частини комплексу за адресою: АДРЕСА_1, а у задоволенні заяви ОСОБА_3 в цій частині необхідно відмовити.

В решті ухвала суду прийнята без порушення норм процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити частково.

Ухвалу судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 рокускасувати в частині накладення арешту на 2/7 частини комплексу за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову в частині накладення арешту на 2/7 частини комплексу за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.О. Макаров