Провадження № 2/582/234/18
Справа № 582/540/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2018 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Петен Я.Л.,

за участю секретаря Климась С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, ОСОБА_2, смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, до ОСОБА_3, м. Суми, Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, смт. Терни, Недригайліського району Сумської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

11 травня 2018 року представник позивачів ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканцями смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, вул. Кутузова, буд. 4, право власності на одну другу частину житлового будинку з надвірними будівлями кожному, що розташований знаходиться за адресою: смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, вул. Кутузова, буд. 4, і складається з житлового будинку Літ. «А-1», сараю Літ. «Б», сараю Літ. «В», погреба Літ. «ПГ», огорожі №1-№2. Свої вимоги мотивує тим, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3. Дане домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка набула його у власність на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.01.1991, посвідченого виконавчим комітетом Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області. Після придбання даного будинку остання проживала в ньому особисто до 18.10.2005, після чого вибула на постійне проживання до м. Суми. За домовленістю з останньою, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 стали проживати в її будинку по пров. Кутузова, буд.4 в смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, та зареєструвались за даною адресою. Будь-яких договорів власник та позивачі не укладали. 05.07.2007 ОСОБА_5 померла в м. Суми. Близьких рідних у неї не було. Весь цей час позивачі проживали в даному домоволодінні та добросовісно володіли ним, намагалися покращити житлові умови, робили поточні ремонти, адже за життя ОСОБА_5 надала їм дозвіл на користування своїм майном, і протягом більш ніж 10 років будь-яких претензій з приводу використання житлового будинку позивачам ніхто не висловлював. Лише у 2018 році позивач ОСОБА_1 випадково знайшла заповіт, складений від імені ОСОБА_5, посвідчений 30.06.1992 виконавчим комітетом Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, та зареєстрований за реєстровим № 168, за яким все майно після смерті останньої має отримати ОСОБА_7, відповідач по справі. На даний час вирішити питання про набуття права власності позивачами на даний житловий будинок можливо тільки в судовому порядку, що і стало підставою для звернення до суду.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_8 та їх представник ОСОБА_4 у судове засідання не прибули, останній подав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі його та позивачів, позовні вимоги з наведених у позові підстав підтримує у повному обсязі (а.с.104).

09.07.2018 відповідачем ОСОБА_7 надано відзив на позовну заяву, згідно якого остання просить розглянути справу без її участі, копію позовної заяви та додатків до неї отримала, викладені у позові обставини підтверджує, позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнає та не заперечує проти задоволення позову та визнання за позивачами права власності на спірне домоволодіння (а.с.62-63).

Представник Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не прибув, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі (а.с.101).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв'язку із визнанням відповідачами обставин, які наведені позивачами у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-БП № 071620 (а.с.13) та зареєстровані і постійно проживають у житловому будинку № 4 по пров. Кутузова, в смт. Терни Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується реєстраційними відмітками в їхніх паспортах та даними домової книги (а.с.10зв., 12зв. та а.с.19-20).

Домоволодіння за вказаною адресою зареєстровано за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Остання набула у власність дане нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.01.1991 року, посвідченого виконавчим комітетом Тернівської селищної ради, що підтверджується копією цього договору (а.с.21). Реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_5 підтверджується відповідною відміткою, що мається в договорі. Зокрема, наявні відомості, що право власності на будинок зареєстровано за ОСОБА_5 в Роменському МБТІ за реєстраційним номером 85 від 25.01.1991 року (а.с.21зв.).

Після придбання домоволодіння ОСОБА_5 особисто проживала в спірному будинку до 18.10.2005 року, після чого вибула на проживання до м. Суми. Так як ОСОБА_5 підтримувала дружні відносини із позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, то вона запропонувала останнім проживати в її будинку, оскільки намагалася підтримати молоду сім'ю, адже позивачі власного житла не мали. Будь-яких договорів власник та позивачі не укладали. 22.11.2005 року зареєстрували своє місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5.

05 липня 2007 року ОСОБА_5 померла в м. Суми, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 059821 (а.с.18).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Тернівської селищної ради 18.04.2018 за вих. № 329-002-27 вбачається, що житловий будинок, який належить померлій ОСОБА_5, знаходиться на приватній земельній ділянці, яка належить ОСОБА_5 та передана їй у приватну власність, згідно рішення виконавчого комітету Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області від 20.01.2004 року, загальною площею 0,21 га по пров. Кутузова, 4, в смт. Терни Недригайлівського району Сумської області, з них для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,07 га, та ведення особистого селянського господарства 0,14 га. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не видавався (а.с.14).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Тернівської селищної ради 17.04.2018 вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, до 18 жовтня 2005 року постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_6. 18.10.2005 вибула в м. Суми. Заповіт від імені ОСОБА_5 у виконкомі Тернівської селищної ради посвідчувався 30.06.1992 та зареєстрований за реєстровим номером 168, не змінювався і не відмінявся (а.с.17).

З копії заповіту вбачається, що на випадок своєї смерті ОСОБА_5 зробила таке розпорядження: все майно після її смерті має отримати ОСОБА_7 (російською ОСОБА_9) (а.с.16).

За повідомленням Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради від 18.09.2018 за № 14.01-12/5333 (а. с. 88), згідно з реєстром мешканців міста Суми за адресою: м. Суми, вул. Краснопільська, 5, станом на 05.07.2007 (день смерті ОСОБА_5Т.), ОСОБА_5 була зареєстрована одна.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкова справа після смерті 05.07.2007 ОСОБА_5 не заводилась (а.с.59-61).

Після смерті ОСОБА_5 позивачі й надалі проживали у вказаному будинку, користувалися житловим будинком та усіма надвірними будівлями і спорудами, а також земельною ділянкою, в тому числі для ведення особистого селянського господарства, тобто володіли і користувалися майном відкрито, ні від кого не приховуючи своє володіння більше 10 років, ставлячись до житлового будинку як до власного, намагалися покращити умови проживання, обслуговували, здійснювали поточні і капітальні ремонти, сплачували комунальні послуги, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.25-30), та договорами про надання послуг з газопостачання та про користування електричною енергією (а.с.32-33), при цьому, вони не надавали значення, що житловий будинок їм не належить, вважали, що мають право це робити, оскільки ОСОБА_5 за життя надала їм дозвіл на користування її майном.

Зокрема, у 2007 році за власні кошти позивачів, домоволодіння було газифіковано, робочий проект газопостачання було виготовлено за замовленням ОСОБА_2 (а.с.34-40).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як ознаки набувальної давності за статтею 344 ЦКУкраїни, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного документа, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування положень частини першої статті 344 ЦК України.

Судом встановлено, що право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_5 в Роменському МБТІ за реєстраційним номером 85 від 25.01.1991 року, а тому належить до законних об'єктів володіння.

Відповідно до даних технічного паспорту, виготовленого 16.04.2018 року ФОП «ОСОБА_10Г.» на замовлення позивача ОСОБА_1, до складу нерухомого майна, розташованого за адресою: пров. Кутузова буд. 4, смт. Тернии, Недригайлівського району Сумської області, входить житловий будинок Літ. «А-1», сарай Літ. «Б», сарай Літ. «В», погріб Літ. «ПГ», огорожі №1-№2 (а.с.22-24).

Зазначені факти указують на те, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 добросовісно заволоділи житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, вул. Кутузова, буд. 4, продовжують відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, яке не має власника, на зазначене житло не претендують інші особи, а у позивачів відсутній юридичний документ (ордер, договір найму, оренди, зберігання тощо) на вказане нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що право позивачів підлягає захисту в обраний ними спосіб - на підставі частини першої статті 344 ЦК України за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід визнати право власності на одну другу частину житлового будинку з надвірними будівлями, за кожним, що розташований за адресою: смт. Терни Недригайлівського району Сумської області, провул. Кутузова, буд. 4, і складається з житлового будинку Літ. «А-1», сараю Літ. «Б», сараю Літ. «В», погреба Літ. «ПГ», огорожі №1-№2.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, ОСОБА_2, смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, до ОСОБА_3, м. Суми, Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, смт. Терни, Недригайліського району Сумської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканцем смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, вул. Кутузова, буд. 4, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, вул. Кутузова, буд. 4, і складається з житлового будинку Літ. «А-1», сараю Літ. «Б», сараю Літ. «В», погреба Літ. «ПГ», огорожі №1-№2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканкою смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, вул. Кутузова, буд. 4, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, вул. Кутузова, буд. 4, і складається з житлового будинку Літ. «А-1», сараю Літ. «Б», сараю Літ. «В», погреба Літ. «ПГ», огорожі №1-№2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.п. 5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України від 15.12.2017, до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повне рішення складене 19 жовтня 2018 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Я. Л. Петен