Провадження: 6/484/16/18
Справа: 484/5235/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

судді - Закревського В.І.

за участю секретаря судового засідання- Ярославській С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ подання старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2 до виконання своїх зобовязань,

ВСТАНОВИВ:

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з поданням звернулася старший державний виконавець Первомайського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України. Свої вимоги державний виконавець мотивувує тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 50063396 відкрите на підставі виконавчого листа № 2/484/1977/13, виданого 03.03.2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області щодо стягнення заборгаваності за договором купівлі-продажу від 14.07.2012 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 33 424 грн. 24 коп.

Державний виконавець зазначає, що рішення суду на сьогоднішній день не виконано, декларацію про доходи боржником не надано.

В судове засідання державний виконавець Павлова К.В. не зявилась, надала заяву про розгляд подання без участі державного виконавця в межах заявленого подання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною 1 ст. 441 ЦПК України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно ч.4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд нгайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку із цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання, а державним виконавцем не доведено чи зумовлено невиконання боржником своїх обовязків його ухиленням від виконання, тобто він має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Державний виконавець не надав доказів того, чи дотримався обовязків і скористався правами, передбаченими ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», не надав доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання розпоряджень державного виконавця, щодо проведення виконавчих дій та зобовязань за судовим рішенням.

Ураховуючи фактичні обставини справи, зміст подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа і доданих до нього доказів, суд приходить до висновку про недоведеність факту свідомого та умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, а задоволення даного подання може суттєво порушити конституційне право останньої на свободу пересування та право вільно залишати територію України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 259-260,441ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Первомайського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконання своїх зобовязань відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С У Д Д Я: