МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_________
Пр. №2/521/1577/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Пасічник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:
В грудні 2017 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що при проведенні у військовій частині НОМЕР_1 у 2014 році внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності за період з 01 березня 2012 року по 11 серпня 2014 року було виявлено ряд фінансових порушень, зокрема, переплати грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , нарахування якого за період з січня 2012 року по серпень 2014 року здійснювала відповідачка у справі, яка на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 за № 2 від 30 грудня 2012 займала посаду баталера управління військової частини НОМЕР_2 .

Позивач зазначав, що згідно відомості переплат та недоплат грошового забезпечення військовослужбовцям та заробітної плати працівникам військової частини НОМЕР_1 , яка була складена інспектором відділу аудиту державних закупівель та моніторингу ризикових операцій Південного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України працівником Збройних Сил України ОСОБА_2 (додаток № 24/2 до звіту від 31 грудня 2014 року № 234/3/2/100/аз), та довідки від 22 грудня 2017 року № 154/54/13-777 відповідачкою було допущено переплату грошового забезпечення військовослужбовцям на загальну суму 30537,42 грн., а саме старшині 1 статті ОСОБА_3 - у розмірі 1581,06 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 111 за квітень 2013 року, № 246 за жовтень 2013 року, № 277 за грудень 2013 року, № 7 за січень 2014 року); старшому мічману ОСОБА_4 - у розмірі 2241 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 277 за грудень 2013 року, № 370 за липень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року, № 707 за вересень 2014 року); старшині 2 статті ОСОБА_5 - у розмірі 1009,75 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 434 за серпень 2014 року); матросу ОСОБА_6 - у розмірі 3946, 50 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 226 за вересень 2013 року, № 277 за грудень 2013 року, № 7 за січень 2014 року, № 24 за лютий 2014 року, № 55 за квітень 2014 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року); мічману ОСОБА_7 - у розмірі 1380 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 191 за червень 2014 року); матросу ОСОБА_8 - у розмірі 1212,50 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 111 за квітень 2013 року); матросу ОСОБА_9 - у розмірі 2019,62 грн (роздавальні відомості № 226 а вересень 2013 року, № 246 за жовтень 2013 року, № 7 за січень 2014 року. / 24 за лютий 2014 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року); мічману ОСОБА_10 - у розмірі 2185 грн (роздавальні відомості 263 за листопад 2013 року, № 191 за червень 2014 року, № 707 за вересень 2014 року); старшому лейтенанту ОСОБА_11 - у розмірі 1828,10 грн (роздавальні відомості № 111 за квітень 2013 року, № 171 за червень 2013 року, № 226 за гересень 2013 року, № 7 за січень 2014 року, № 55 за квітень 2014 року, № 191 а червень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року); старшому матросу ОСОБА_12 - у розмірі 1325 грн (роздавальні відомості № 171 за червень 2013 року, № 263 за листопад 2013 року); старшому матросу ОСОБА_13 - у розмірі 1672,50 грн (роздавальні відомості № 181 за серпень 2013 року, № 207 за серпень 2013 року, № 226 за вересень 2013 року, № 263 за листопад 2013 року, № 7 за січень 2014 року, № 24 а лютий 2014 року); головному старшині ОСОБА_14 - у розмірі 190 грн (роздавальна відомість № 171 за червень 2013 року); старшому матросу ОСОБА_15 - у розмірі 606,25 (роздавальна відомість № 171 за червень 2013 року); старшому матросу ОСОБА_16 - у розмірі 965 грн (роздавальні відомості № 171 за червень 2013 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року); мічману ОСОБА_17 - у розмірі 554 грн (роздавальні відомості № 226 за вересень 2013 року, № 191 за червень 2014 року); головному корабельному старшині ОСОБА_18 - у розмірі 1 71,25 грн (роздавальна відомість № 226 за вересень 2013 року); лейтенанту ОСОБА_19 - у розмірі 765 грн (роздавальна відомість № 277 за грудень 2013 року), старшині 2 статті ОСОБА_20 - у розмірі 48,50 грн (роздавальна відомість № 277 за грудень 2013 року); капітан-лейтенанту ОСОБА_21 - у розмірі 194 грн; старшому матросу ОСОБА_22 - у розмірі 848,75 грн (роздавальні Г" відомості № 263 за листопад 2013 року, № 7 за січень 2014 року); (старшому матросу ОСОБА_23 - у розмірі 106 грн (роздавальна відомість № 7 за січень 2014 року); матросу ОСОБА_24 - у розмірі 2788,75 грн (роздавальні відомості № 55 за квітень 2014 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року, № 370 за липень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року, № 707 за вересень 2014 року); старшому матросу ОСОБА_25 - у розмірі 141,25 грн (роздавальна відомість № 24 за лютий 2014 року); старшому матросу ОСОБА_26 - у розмірі 1455 грн (роздавальні відомості № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року); старшині 2 статті ОСОБА_27 - у розмірі 1011,74 грн (роздавальні відомості № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року, 434 за серпень 2014 року); старшині 2 статті ОСОБА_28 - у розмірі 291 грн (роздавальна відомість № 191 за червень 2014 року).

Вказував, що причинами вище вказаних переплат стало порушення відповідачкою при нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 вимог пункту 3 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди у військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 № 595, відповідно до якого до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Стверджував, що відповідачкою ОСОБА_1 в порушення вимог чинного законодавства, внаслідок недбалого виконання своїх обов`язків при нарахуванні грошового забезпечення зазначеним вище військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , нарахування та виплата щомісячної додаткової грошової винагороди у поточному місяці за минулий здійснювалася з урахуванням сум премії та надбавки, на які останні не мали право, оскільки наказами командира цієї військової частини за допущенні порушення або проступки встановленим порядком були позбавлені їх.

Посилаючись на порушення прав Військової частини НОМЕР_1 , позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 в рахунок відшкодування шкоди 30537,42 грн. та судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача, діючий за довіреністю від 26 січня 2018 року в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі (т.1 а.с.96).

Представник відповідачки, діючий за довіреністю від 04 вересня 2018 року у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Раніше був наданий відзив на позов, в якому відповідачка просила суд застосувати строк позовної давності та залишити позовні вимоги без задоволення (т.1 а.с.119-121, т.2 а.с. 246).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Статутом внутрішньої служби Збройних Силах України та Положенням «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховною Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР, тому при ухваленні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Позивач Військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою, у своєї діяльності керується Статутом.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28 грудня 2012 року №32-КС матрос військової служби за контрактом ОСОБА_1 , відповідачка у справі була призначена на посаду баталера управління військової частини НОМЕР_2 , в обов`язки якої входило нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 .

Встановлено, що з ОСОБА_1 договір про повну матеріальну відповідність не укладався.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 за №2 від грудня 2012 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28 грудня 2012 року №32-КС ОСОБА_1 з 30 грудня 2012 року була зарахована до списків особового складу частини та на всі види забезпечення (т. 1 а.с.44).

Встановлено, що наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 28 січня 2016 року №6-РС(по особовому складу) ОСОБА_1 була призначена на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 лютого 2016 року на підставі наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 28 січня 2016 року №6-РС(по особовому складу) ОСОБА_1 з 01 лютого 2016 року була зарахована до списків особового складу частини на всі види забезпечення (т. 1 а.с.45).

Таким чином, оскільки відповідачка, як військовослужбовець була зарахована до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, то на неї розповсюджуються вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Силах України та Положення «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховною Ради України від 23 чеврня 1995 року №243/95-ВР.

Судом встановлено, що у період з 11 серпня 2014 року по 19 вересня 2014 року та з 13 жовтня 2014 року по 21 листопада 2014 року у військовій частині НОМЕР_1 проводився внутрішній фінансовий аудит та аудит відповідності фінансово-господарської діяльності за період з 01 березня 2012 року по 11 серпня 2014 року, за результатами якого було складено звіт від 31 грудня 2014 року № 234/3/2/100/аз (т.2 а.с. 3-127).

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні у військовій частині НОМЕР_1 у 2014 році внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності за період з 01 березня 2012 року по 11 серпня 2014 року було виявлено ряд фінансових порушень, зокрема, переплати грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , нарахування якого за період з січня 2012 року по серпень 2014 року здійснювала відповідачка ОСОБА_1 , яка на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 за № 2 від 30 грудня 2012 займала посаду баталера управління військової частини НОМЕР_2 (т.1 а.с.13-25).

Встановлено, що відповідно до відомостей переплат та недоплат грошового забезпечення військовослужбовцям та заробітної плати працівникам військової частини НОМЕР_1 , яка була складена інспектором відділу аудиту державних закупівель та моніторингу ризикових операцій Південного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Департаменту внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України працівником Збройних Сил України ОСОБА_2 (додаток № 24/2 до звіту від 31 грудня 2014 року № 234/3/2/100/аз), та довідки від 22 грудня 2017 року № 154/54/13-777 військовослужбовцям було допущено переплату грошового забезпечення на загальну суму 30537,42 грн., а саме старшині 1 статті ОСОБА_3 - у розмірі 1581,06 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 111 за квітень 2013 року, № 246 за жовтень 2013 року, № 277 за грудень 2013 року, № 7 за січень 2014 року); старшому мічману ОСОБА_4 - у розмірі 2241 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 277 за грудень 2013 року, № 370 за липень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року, № 707 за вересень 2014 року); старшині 2 статті ОСОБА_5 - у розмірі 1009,75 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 434 за серпень 2014 року); матросу ОСОБА_6 - у розмірі 3946, 50 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 226 за вересень 2013 року, № 277 за грудень 2013 року, № 7 за січень 2014 року, № 24 за лютий 2014 року, № 55 за квітень 2014 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року); мічману ОСОБА_7 - у розмірі 1380 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 191 за червень 2014 року); матросу ОСОБА_8 - у розмірі 1212,50 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 111 за квітень 2013 року); матросу ОСОБА_9 - у розмірі 2019,62 грн (роздавальні відомості № 226 а вересень 2013 року, № 246 за жовтень 2013 року, № 7 за січень 2014 року. 24 за лютий 2014 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року); мічману ОСОБА_10 - у розмірі 2185 грн (роздавальні відомості 263 за листопад 2013 року, № 191 за червень 2014 року, № 707 за вересень 2014 року); старшому лейтенанту ОСОБА_11 - у розмірі 1828,10 грн (роздавальні відомості № 111 за квітень 2013 року, № 171 за червень 2013 року, № 226 за гересень 2013 року, № 7 за січень 2014 року, № 55 за квітень 2014 року, № 191 а червень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року); старшому матросу ОСОБА_12 - у розмірі 1325 грн (роздавальні відомості № 171 за червень 2013 року, № 263 за листопад 2013 року); старшому матросу ОСОБА_13 - у розмірі 1672,50 грн (роздавальні відомості № 181 за серпень 2013 року, № 207 за серпень 2013 року, № 226 за вересень 2013 року, № 263 за листопад 2013 року, № 7 за січень 2014 року, № 24 а лютий 2014 року); головному старшині ОСОБА_14 - у розмірі 190 грн (роздавальна відомість № 171 за червень 2013 року); старшому матросу ОСОБА_15 - у розмірі 606,25 (роздавальна відомість № 171 за червень 2013 року); старшому матросу ОСОБА_16 - у розмірі 965 грн (роздавальні відомості № 171 за червень 2013 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року); мічману ОСОБА_17 - у розмірі 554 грн (роздавальні відомості № 226 за вересень 2013 року, № 191 за червень 2014 року); головному корабельному старшині ОСОБА_18 - у розмірі 1 71,25 грн (роздавальна відомість № 226 за вересень 2013 року); лейтенанту ОСОБА_19 - у розмірі 765 грн (роздавальна відомість № 277 за грудень 2013 року), старшині 2 статті ОСОБА_20 - у розмірі 48,50 грн (роздавальна відомість № 277 за грудень 2013 року); капітан-лейтенанту ОСОБА_21 - у розмірі 194 грн; старшому матросу ОСОБА_22 - у розмірі 848,75 грн (роздавальні Г" відомості № 263 за листопад 2013 року, № 7 за січень 2014 року); (старшому матросу ОСОБА_23 - у розмірі 106 грн (роздавальна відомість № 7 за січень 2014 року); матросу ОСОБА_24 - у розмірі 2788,75 грн (роздавальні відомості № 55 за квітень 2014 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року, № 370 за липень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року, № 707 за вересень 2014 року); старшому матросу ОСОБА_25 - у розмірі 141,25 грн (роздавальна відомість № 24 за лютий 2014 року); старшому матросу ОСОБА_26 - у розмірі 1455 грн (роздавальні відомості № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року); старшині 2 статті ОСОБА_27 - у розмірі 1011,74 грн (роздавальні відомості № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року, 434 за серпень 2014 року); старшині 2 статті ОСОБА_28 - у розмірі 291 грн (роздавальна відомість № 191 за червень 2014 року) (т. 1 а.с 42.).

При цьому, нарахування грошового забезпечення зазначеним вище військовослужбовцям відповідно до функціональних обов`язків здійснювалося відповідачкою - ОСОБА_1 .

Зі змісту звіту за результатами внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності вбачається, що причинами вище вказаних переплат стало порушення відповідачкою ОСОБА_1 при нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 вимог пункту 3 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди у військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595, а також недбале виконання нею своїх обов`язків при нарахуванні грошового забезпечення зазначеним вище військовослужбовцям військової частини НОМЕР_3 , оскільки нарахування та виплата щомісячної додаткової грошової винагороди у поточному місяці за минулий здійснювалася з урахуванням сум премії та надбавки, на які вище зазначені військовослужбовці не мали право, оскільки наказами командира військової частини за допущенні порушення або проступки встановленим порядком були позбавлені їх (т.1 а.с. 44-83).

Відповідно до пункту 3 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди у військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 листопада 2010 року № 595 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення діючого законодавства при нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 не врахувала положення наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 04 березня 2013 року № 35, від 04 квітня 2013 року № 54, від 04 жовтня 2013року № 155, від 04 грудня 2013 року № 195, від 08 січня 2014 року №1 (у частині позбавлення старшини 1 етапі ОСОБА_3 одного з видів додаткових виплат) у березні, квітні, жовтні, грудні 2013 року та січні 2014 року допущено переплату щомісячної грошової винагороди (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 111 за квітень 2013 року, № 246 за жовтень 2013 року, № 277 за грудень 2013 року, № 7 за січень 2014 року) на загальну суму 1581,06 грн.

Крім того, при нарахуванні грошового забезпечення старшому мічману ОСОБА_4 відповідачкою у березні, грудні 2013 року та липні, серпні, вересні 2014 року було допущено аналогічні порушення (накази командира військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2013 № 35, від 04.12.2013 № 195, від 04.07.2014 № 83, від 04.08.2014 № 99, від 05.09.2014 № 125; роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 277 за грудень 2013 року, № 370 за липень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року, № 707 за вересень 2014 року), внаслідок чого військовій частині НОМЕР_1 завдано шкоду у вигляді переплати зазначеному військовослужбовцю щомісячної грошової винагороди на загальну суму 2241,00 грн.

При нарахуванні грошового забезпечення старшині 2 статті ОСОБА_5 відповідачкою внаслідок порушення вимог пункту 3 Інструкції та неврахування змісту наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 04 березня 2013 року № 35 та від 04 серпня 2014 року № 99 (у частині позбавлення старшини 2 статті ОСОБА_5 одного з видів додаткових виплат) у березня 2013 року та серпні 2014 року було допущено переплату щомісячної грошової винагороди (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 434 за серпень 2014 року) на загальну суму 1009,75 грн.

При нарахуванні грошового забезпечення матросу ОСОБА_29 відповідачкою також порушено вимоги пункту 3 інструкції (не враховано зміст наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2013 № 35, 05.09.2013 № 138, від 04.12.2013 № 195, від 08.01.2014 № 1, від 05.02.2014 № 17, від 03 квітня 2014 року № 43, від 05.05 2014 № 55, від 05.06.2014 № 71, від 04.08.2014 № 99) та у березні, вересні, грудні 2013 року, січні, лютому, квітні, травні, червні, серпні 2014 року допущено переплату щомісячної грошової винагороди на загальну суму 3946,50 грн (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 226 за вересень 2013 року, № 277 за грудень 2013 року, № 7 за січень 2014 року, № 24 за лютий 2014 року, № 55 за квітень 2014 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року).

Аналогічні порушення також допущені відповідачкою при нарахуванні грошового забезпечення мічману ОСОБА_7 (накази командира військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2013 № 35, 05.06.2014 № 71; роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 191 за червень 2014 року), чим у березні 2013 року та червні 2014 року завдано шкоди на загальну суму 1380,00 грн.

При нарахуванні грошового забезпечення матросу ОСОБА_8 відповідачкою також внаслідок порушення вимог пункту 3 Інструкції та неврахування змісту наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2013 № 35, 04.04.2013 № 54 (у частині позбавлення його одного з видів додаткових виплат) у березні та квітні 2013 року допущено переплату щомісячної грошової винагороди (роздавальні відомості № 79 за березень 2013 року, № 111 за квітень 2013 року) на загальну суму 1212,50 грн.

При нарахуванні грошового забезпечення матросу ОСОБА_9 відповідачкою внаслідок порушення вимог пункту 3 Інструкції та неврахування змісту наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2013 року № 138, від 04.10.2013 року № 155, від 08.01.2014 року № 1, від 05.02.2014 року № 17, від 05.05.2014 року № 55, від 05.06.2014 року № 71 (у частині позбавлення матроса ОСОБА_9 одного з видів додаткових виплат) у вересні, жовтні 2013 року, січні, лютому, травні, червні 2014 року допущено переплату щомісячної грошової винагороди на загальну суму 2019,62 грн (роздавальні відомості № 226 за вересень 2013 року, № 246 за жовтень 2013 року, № 7 за січень 2014 року, № 24 за лютий 2014 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року).

При нарахуванні грошового забезпечення мічману ОСОБА_10 з аналогічних причин (накази командира військової частини НОМЕР_2 від 05.11.2013 № 175, від 05.06.2014 № 71, від 05.09.2014 № 125) у листопаді 2013 року, червні, вересні 2014 року відповідачкою допущено переплату щомісячної грошової винагороди (роздавальні відомості № 263 за листопад 2013 року. № 191 за червень 2014 року, № 707 за вересень 2014 року) на загальну суму 2185,00 грн.

При нарахуванні грошового забезпечення старшому лейтенанту ОСОБА_11 внаслідок порушення вимог пункту 3 Інструкції та неврахування змісту наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 04.04.2013 року № 54, від 05.09.2013 року № 91, від 05.09.2013 року № 138, від 08.01.2014 року № 1, від 03 квітня 2014 року № 43, від 05.06.2014 року № 71, від 04.08.2014 року № 99 (у частині позбавлення його одного з видів додаткових виплат) у травні, жовтні 2013 року та лютому. травні, липні, вересні 2014 року відповідачкою було допущено переплату щомісячної грошової винагороди (роздавальні відомості № 11 1 за квітень 2013 року, № 171 за червень 2013 року, № 226 за вересень 2013 року, № 7 за січень 2014 року, № 55 за квітень 2013 року, № 191 за червень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року) на загальну суму 1828,10 грн.

Крім цього, аналогічні порушення були допущені відповідачкою й при нарахуванні грошового забезпечення старшому матросу ОСОБА_12 (накази командира військової частини НОМЕР_2 від 05.06.2013 № 91, від 05.11.2013 № 175; роздавальні відомості № 171 за червень 2013 року, № 263 за листопад 2013 року) внаслідок чого у липні і листопаді 2013 року виникла переплата щомісячної грошової винагороди на загальну суму 1325,00 грн.

При нарахуванні грошового забезпечення старшому матросу ОСОБА_13 відповідачкою також внаслідок порушення вимог пункту З Інструкції та неврахування змісту наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 05.08.2013 року № 104, від 05.08.2013 року № 121, від 05.08 2013 року № 138, від 05.11.2013 року № 175, від 08.01.2014 року № 1, від 05.02.2014 року № 17 у вересні, грудні 2013 року, лютому, березні 2014 року допущено переплату щомісячної грошової винагороди на загальну суму 1672,50 грн (роздавальні відомості № 181 за серпень 2013 року, № 207 за серпень 2013 року, № 226 за вересень 2013 року, № 263 за листопад 2013 року, № 7 за січень 2014 року, № 24 за лютий 2014 року).

При нарахуванні грошового забезпечення головному старшині ОСОБА_14 відповідачкою внаслідок порушення вимог пункту 3 Інструкції та неврахування змісту наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.06.2013 року № 91 допущено переплату щомісячної грошової винагороди у розмірі 190,00 грн (роздавальна відомість № 171 за червень 2013 року).

У порушення вимог пункту 3 Інструкції відповідачкою при нарахуванні грошового забезпечення старшому матросу ОСОБА_15 допущено переплату щомісячної грошової винагороди у розмірі 606,25 грн (наказ командира військової частини НОМЕР_3 від 05 червня 2013 року № 91, роздавальна відомість № 171 за червень 2013 року).

При нарахуванні грошового забезпечення старшому матросу ОСОБА_30 відповідачкою також допущено згадані порушення, внаслідок чого у червні 2013 року, травні, червні 2014 року утворилася переплата щомісячної грошової винагороди на загальну суму 965 грн (накази командира військової частини НОМЕР_2 від 05 червня 2013 року № 91, від 05.05.2014 року № 55, від 05 червня 2014 року № 71; роздавальні відомості № 171 за червень 2013 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року).

При нарахуванні грошового забезпечення старшому мічману ОСОБА_17 відповідачкою внаслідок порушення вимог пункту 3 Інструкції та неврахування змісту наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 05 вересень 2013 року № 138, від 05 червня 2014 року № 71 у жовтні 2013 року, липні 2014 року допущено переплату щомісячної грошової винагороди на загальну суму 554 гри (роздавальні відомості № 226 за вересень 2013 року, № 191 за червень 2014 року).

При нарахуванні грошового забезпечення головному корабельному старшині ОСОБА_18 відповідачкою також порушено вимоги пункту З Інструкції (не враховано зміст наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05 вересня 2013 року № 138), внаслідок чого допущено переплату щомісячної грошової винагороди у розмірі 171,25 грн (роздавальна відомість № 226 за вересень 2013 року).

При нарахуванні грошового забезпечення лейтенанту ОСОБА_19 відповідачкою також внаслідок порушення вимог пункту 3 Інструкції та неврахування змісту наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 04.12.2013 № 195 (у частині позбавлення його одного з видів додаткових виплат) допущено переплату щомісячної грошової винагороди у розмірі 765 грн (роздавальна відомість № 277 за грудень 2013 року).

Аналогічні порушення допущені відповідачкою й при нарахуванні грошового забезпечення старшині 2 статті ОСОБА_20 (наказ командира військової частини НОМЕР_4 і 368 від 04.12.2013 року №195), капітан-лейтенанту ОСОБА_21 (накази командира військової частини НОМЕР_2 від 05.09.2013 року № 138, від 08.01.2014 року № 1), старшому матросу ОСОБА_22 (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 05.11.2013 року № 175), внаслідок чого допущено переплати щомісячної грошової винагороди у відповідних розмірах - 48,50 грн (роздавальна відомість № 277 за грудень 2013 року). 194 грн, 106 грн (роздавальна відомість № 263 за листопад 2013 року, № 7 за січень 2014 року).

При нарахуванні грошового забезпечення матросу ОСОБА_24 відповідачкою внаслідок порушення вимог пункту 3 Інструкції та неврахування змісту наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 03.04.2014 року № 43, від 05 травня 2014 року № 55, від 05.06.2014 року № 71, від 04.07.2014 року № 83. від 04.08.2014 року № 99, від 05.09.2014 року № 125 (у частині позбавлення його одного з видів додаткових в и пл ат) у травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні 2014 року доп у ще н о переплату щомісячної грошової винагороди на загальну суму 2788,75 грн (роздавальні відомості № 55 за квітень 2014 року, № 107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року, № 370 за липень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року, № 707 за вересень 2014 року).

Аналогічні порушення допущені відповідачкою й при нарахуванні грошового забезпечення старшому матросу ОСОБА_25 (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 05.02.2014 року № 17), старшині 2 статті ОСОБА_28 (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 05.06.2014 року №71, внаслідок чого допущено переплати щомісячної грошової винагороди у відповідних розмірах 141,25 грн (роздавальна відомість № 24 за лютий 2014 року), 291 гри (роздавальна відомість № 191 за червень 2014 року).

При нарахуванні грошового забезпечення старшому матросу ОСОБА_26 та старшині 2 статті ОСОБА_27 відповідачкою внаслідок порушення вимог пункту 3 Інструкції та неврахування змісту наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 05.05.2014 року № 55, від 05.06.2014 року № 71, від 04 серпня 2014 року № 99 у червні, липні, вересні 2014 року допущено переплату щомісячної грошової винагороди на загальну суму 1455 грн та 1011,74 грн (роздавальні відомості №107 за травень 2014 року, № 191 за червень 2014 року, № 434 за серпень 2014 року) відповідно (т.1 а.с. 128-166).

Отже відповідачкою при нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 за період з 01 березня 2012 року по 11 серпня 2014 року було допущено порушення вимог пункту 3 Інстркуції, у зв`язку з чим військової частини НОМЕР_1 завдано пряму дійсну шкоду на загальну суму 30537,42 грн., що підтверджується довідкою від 22 грудня 2017 року (т. 1 а.с. 42).

Судом встановлено, що позивачем не приймалось рішення про відшкодування надмірно сплачених сум з вище зазначених військовослужбовців відповідно до норм Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на тому, що враховуючи вимоги Положення, саме відповідачка повинна нести відповідальність за кожним окремим фактом завдання шкоди у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення, що складає 30537,42 грн., оскільки переплата була здійснена внаслідок її дій.

Судом встановлено, що розмір місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 складає 954,00 грн. (т. 1 а.с. 43).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30 січня 2015 року було проведено службове розслідування за фактом незаконних виплат соціального характеру на загальну суму 329705,64 грн.

За фактом розлідування було складено акт службового розслідування від 27 березня 2015 року, відповідно до якого було заявлено на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 клопотання про притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі нанесеної шкоди але не більше місячного грошового окладу посадових осіб, які здійснюючи нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям частин та установ, зарахованих на фінансове забезпечення до вйськової частини НОМЕР_1 порушили вимоги наказу Мінстра Оборони України від 11 червня 2008 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та деяким іншим особам», що призвело до переплати грошового забезпечення, у тому числі ОСОБА_1 30975,90 грн. (т. 2 а.с. 128-142).

Факт виявлених незаконних виплат соціального характеру та зайвих перерахувань до фондів підтверджується також довідкою та розрахунков (т.2 а.с. 145-151).

Пунктом 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 квітня 2015 року №46 «Про результати службового розслідування» зазначено про клопотання про притягнення ОСОБА_1 до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі нанесеної шкоди але не більше місячного грошового окладу посадових осіб, які здійснюючи нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям частин та установ, зарахованих на фінансове забезпечення до вйськової частини НОМЕР_1 порушили вимоги наказу Мінстра Оборони України від 11 червня 2008 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та деяким іншим особам», що призвело до переплати грошового забезпечення (т.2 а.с.197-210).

Отже, вказаним наказом було встановлено факт нанесення ОСОБА_1 матеріальної шкоди позивачу, при нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 .

Тобто, було встановлено неналежне виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, але при цьому суду не була надана позивачем посадова інструкція або положення про функціональні обов`язки баталера управління військової частини НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що вини ОСОБА_1 у недостачі військового майна, переданого їй під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети, не встановлено, оскільки таке майно їй на зберегіння не передавалося, тому за думкою суду вона не може нести повну матеріальну відповідальність відповідно до вимог п. 13 Положення.

В силу п. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Силах України (далі-Статут) військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 28 Статуту єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командир (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

Пунктом 36 Статуту командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

Командир (начальник) відповідно до п.59 Статуту зобов`язаний: вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).

Згідно п. 67 Статуту командир полку зобов`язаний: керувати фінансовою діяльністю полку, розпоряджатися згідно із законодавством коштами, забезпечувати ощадливе витрачання коштів у суворій відповідності із затвердженим кошторисом; організувати бухгалтерський облік військового майна (у тому числі непорушного запасу) та знати вартість утримання військової частини.

Відповідно до пункту 1 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (далі - Положення), Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

При цьому, до військовослужбовців належать: солдати, матроси, сержанти, старшини строкової військової служби і ті. які проходять військову службу за контрактом, курсанти (слухачі) військово-навчальних закладів, жінки, які проходять військову службу за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин, прапорщиків і мічманів та офіцерського складу, прапорщики, мічмани і офіцери Збройних Сил Украіни, Прикордоних військ України, військ Цивільної оборони, Управління державної охорони України та інших військових формувань, створених відповідно до законодавства України, Служби безпеки України, військ внутрішньої та конвойної охорони Міністерства внутрішніх справ України, а також призвані на збори військовозобов`язані.

Згідно з пунктом 3 Положення, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і насланням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.

Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.

Пунктом 8 Положення передбачено, що залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних назбори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.

Час, протягом якого винного військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного може бути притягнуто до матеріальної відповідальності, не може перевищувати строків позовної давності, встановлених чинним законодавством (Пункт 5 Положення).

Згідно п.10 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 2 Положення, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Пунктом 13 Положення передбачено, що військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, зокрема, у разі недостачі військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети, при цьому, нормами Положення не передбачено вимог щодо необхідності укладення з військовослужбовцями договору про повну матеріальну відповідальність.

Пунктами 6 Положення передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані, діями яких заподіяно шкоду державі, можуть добровільно відшкодувати її повністю або частково. Ці особи за згодою командира (начальника) військової частини можуть відновити пошкоджене майно.

В процесі розгляду справи відповідачкою було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ст. 261 ЦК України).

Статтею 267 ЦК України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, суд вважає, що саме з часу оголошення наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 квітня 2015 року №46 «Про результати службового розслідування», яким було встановлено факт нанесеної ОСОБА_1 матеріальної шкоди позивачу, останній мав право звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідачки матеріальної шкоди в межах строку позовної давності.

Судом встановлено, що відповідачка у добровільному порядку матеріальну шкоду позивачу не відшкодувала.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачка повинна несті матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення за неналежне виконання своїх обов`язків.

Оскільки, грошове забезпечення відповідачки складає 954,00 грн., то сума відшкодування матеріальної шкоди складає 954,00 грн.

Відповідно до пункту 23 Положення у разі, коли у місячний термін з дня закінчення розслідування винну особу до матеріальної відповідальності не притягнуто, відшкодування заподіяної державі шкоди провадиться шляхом подання позову до відповідного суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі складає 1600,00 грн., які сплачені позивачами при зверненні до суду (т.1 а.с.93).

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1166 ЦК України, Положенням «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховною Ради України від 23.06.1995р. №243/95-ВР, Положенням з бухгалтерського обліку в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.06.2007р. № 363, ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст.11,58,59 Статуту внутрішньої служби Збройних Силах України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:
Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Хмельницьким РВ м. Одеси 26 липня 2007 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , р/р НОМЕР_7 у ДКС України м. Київ, МФО 820172) в рахунок відшкодування шкоди 954 (дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Хмельницьким РВ м. Одеси 26 липня 2007 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , р/р НОМЕР_7 у ДКС України м. Київ, МФО 820172) судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 24 жовтня 2018 року.

Суддя: О.М. Сегеда