Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2018 Справа №607/12484/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Позняка В.М.

за участю секретаря с/з - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради, третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно після смерті тітки ОСОБА_5, а саме на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_6 мотивовано тим, що вона не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру.

Ухвалою судді від 18 липня 2018 року відкрито провадження по справі, а ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не зявилася, її представник ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою, в якій просить розглядати справу без участі позивача та її представника.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявився, відповідно до поданої заяви просить слухати справу у його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_4 просить слухати справу за наявними документами за її відсутності.

Судом встановлено такі обставини.

22 липня 1998 року померла ОСОБА_5, що видно із свідоцтва про смерть серії І ИД №047116 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_3 міської ради 22 липня 1998 року.

Заповіту померла не складала.

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 23 січня 1997 року міським бюро технічної інвентаризації, право власності записано в реєстрову книгу за №20884.

Позивач ОСОБА_2 є племінницею померлої, так як її матір ОСОБА_8 є її сестрою, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_9, свідоцтвом про одруження ОСОБА_10 та ОСОБА_9, свідоцтвом про одруження ОСОБА_11 та ОСОБА_12, а також довідкою ДП «Люкс-Житло» від 19 липня 2018 року №1038.

На момент смерті разом із померлою проживали племінниця ОСОБА_2, чоловік племінниці ОСОБА_10, дочка племінниці ОСОБА_13 та син племінниці ОСОБА_14, що видно із довідки ДП «Люкс-Житло» від 19 липня 2018 року №1038.

Постановою від 14 березня 2017 року приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5 є тіткою ОСОБА_9, а також відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216-1219 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини другої ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1265 Цивільного кодексу України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Із змісту статтей 1268-1270 Цивільного кодексу України, вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Оскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є племінницею померлої ОСОБА_5, а отже в силу ст. 1265 ЦК України спадкоємцем пятої черги за законом, спадкоємці попередніх черг, які прийняли спадщину відсутні, позивач на момент смерті проживала разом із померлою ОСОБА_5, а отже в силу ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після її смерті, заповіту померла за життя не складала, а тому ОСОБА_2 має право спадкувати після її смерті.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Як вбачається із ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тому, враховуючи те, що позивач не може реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки ОСОБА_5 у нотаріуса, її право на спадкування підлягає судовому захисту та позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76-78,258-268,273,352-355 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1223, 1225, 1263, 1268-1270, 1278 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (46000, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, а саме 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 загальною площею 85,4 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_6