КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Журавський В.В.
№22-ц/824/1970/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №359/556/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача УкраїнецьЛ.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

розглянув у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В

У січні 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що ОСОБА_3 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву б/н від 04.09.2012 року та отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 25.12.2017 року становить 21753,84 грн. з яких: 13893,64 грн. - відсотки за користування кредитом; - 7395,01 грн. - пеня; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1012,09 грн. - (штраф процентна складова).

Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просило суд примусового стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, яка становить 21753 гривень 84 копійки, що складається: заборгованості по процентах за користування кредитом -13893 гривень 64 копійки, пені-7395 гривень 01 копійки, а також штрафу (фіксована частина) - 500 гривень та штрафу (процентна складова) - 1012 гривень 09 копійок.

Ураховуючи наведене просило суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість в розмірі 21753,84 грн. за кредитним договором №б/н від 04.09.2012 року.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15405 грн. 73 коп., а також витрати на оплату судового збору у розмірі 1247,85 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Посилається на те, що наданий позивачем доказ, що знаходиться на а.с.10 - «Тарифи на обслуговування картки «Універсальна» є неналежним доказом, оскільки не містить інформації про предмет доказування.

Наданий позивачем Витяг з Правил не підписувався відповідачем і не існував у банку на момент укладення договору.

Зазначає, що судом встановлено те, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій вказано, що вона разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам і тарифами складає між сторонами кредитно-заставний договір, проте зазначені умови не містять підпису відповідача. При цьому суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що самі ці умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та, відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Таким чином немає підстав вважати, що сторони домовились про всі істотні умови споживчого кредитного договору, оскільки немає доказів того, яку кредитну картку отримала відповідач, яка була річна кредитна ставка, чи було повідомлено про умови дострокового розірвання кредиту, яка сукупна вартість кредиту.

Суд не звернув увагу та не дослідив неправильні математичні розрахунки суми заборгованості, а тому допустив необґрунтоване стягнення коштів з відповідача.

Згідно їхнього контррозрахунку, заборгованості відповідача по тілу кредиту немає. Заборгованість по відсотках, пені та штрафах також відсутня, адже сторони не домовлялися про нарахування таких відсотків і неустойки.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами укладено кредитний договір, умови якого відповідач належним чином не виконувала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, розмір якої відповідачем не спростовано, та яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується в повному обсязі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 04 вересня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання заяви позичальника, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договірпро надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.(а.с.9)

Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За нормами частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

ОСОБА_3, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послугу ПриватБанку, приєдналася до договору приєднання та погодилася з його умовами.

При цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Колегією суддів відхиляються доводи представника ОСОБА_3 про те, що Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи, є неналежним доказом, оскільки не були чинними під час укладення договору, у зв'язку з тим, що відповідачем та її представником не надано суду інших Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, які, на їхню думку, були чинними під час укладення договору.

Відповідач не зазначила на яких умов був укладений кредитний договір. Не надала доказів укладення безпроцентної позики.

За обставин, коли відповідачем не спростовано факту отримання Умов, Правил та Тарифів в редакції, яка долучена до позовної заяви, шляхом надання їх у відмінній редакції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про укладення між банком та ОСОБА_3 кредитного договору на зазначених позивачем умовах.

З огляду на те, що відповідачем, на виконання вимог статей 12,81 ЦПК України, не спростовано дійсність Умов та Правил, а також Тарифів, які додані позивачем до позовної заяви, тому суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги та покладено в основу рішення Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи, надані позивачем.

Також колегію суддів враховується те, що відповідач укладення, чи не укладення кредитного договору не оспорювала, а з розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позичальник частково сплачувала заборгованість, користувалася кредитними коштами, тобто погоджувалася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами.

Крім того, факт отримання платіжної картки, грошових коштів не оспорюється, як і не спростовується факт користування отриманими в кредит коштами.

Згідно зі ст. ст.526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3своїх зобов'язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка станом на 25.12.2017 року становить 21753,84 грн. таскладається з заборгованості по процентам за користування кредитом -13893 гривень 64 копійки, пені - 7395 гривень 01 копійки, а також штрафу (фіксована частина) - 500 гривень та штрафу (процентна складова) - 1012 гривень 09 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданого банком. (а.с.7-8)

Заперечуючи проте розміру заборгованості, відповідач посилається на те, що заборгованості відповідача по тілу кредиту немає.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем заборгованість по тілу кредиту не нараховувалась та відповідна вимога не заявлялася.

Щодо доводів про відсутність заборгованості по відсотках, пені та штрафах, оскільки, як зазначає представник відповідача, сторони не домовлялися про нарахування таких відсотків і неустойки, то колегія суддів також вважає їх безпідставними через те, що стороною відповідача не надано доказів укладення безвідсоткового кредитного договору, та відсутність порушення умов договору.

Відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості по відсотках та неустойці з обґрунтуванням його правильності та повноти, як того вимагає цивільно-процесуальне законодавство.

У зв'язку з наведеним, у суду першої інстанції були відсутні підстави ставити цей розрахунок під сумнів, тому судом вірно взято його за основу при вирішенні питання про розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Апеляційна скарга також не містить такого розрахунку по відсотках та неустойці.

З огляду на те, що банк виконав свої зобов'язання належним чином надавши кредитні кошти, проте відповідачем взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувалися, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15405 грн. 73 коп., яка складається з заборгованості по процентах за користування кредитом -13893 гривень 64 копійки, а також штрафу (фіксована частина) - 500 гривень та штрафу (процентна складова) - 1012 гривень 09 копійок

Рішення суду в частині відмови в стягненні пені не оскаржується та набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Крім того, з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави 1871,78 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги, оскільки ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16.08.2018 року було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_3 до ухвалення судового рішення за наслідками її розгляду.

Керуючись статями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1871,78 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 жовтня 2018 року

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва