Справа № 657/975/17

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.09.2018 року Каланчацький районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Живцової О.А.,
за участю секретаря судового засідання Боровинської С.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
за участю відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства ОСОБА_4 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство ОСОБА_4 банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором в сумі 16 082 грн. 58 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.
Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що 01 вересня 2011 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку із чим утворилась заборгованість у сумі 16 082 грн. 58 коп., яка складається з 278 грн. 20 коп. заборгованість за кредитом; 11 172 грн. 35 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3 390 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 742 грн. 03 коп. штраф (процентна складова).
Представник позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «Приватбанк» в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав в повному обсязі наполягав на їх задоволенні, зазначивши, що зобов»язання повинні виконуватися належним чином.
Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що ОСОБА_4 не надав доказів про отримання відповідачем кредитної картки, та в свою чергу, кредиту.
Судом встановлені слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2011 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку із чим утворилась заборгованість у сумі 16 082 грн. 58 коп., яка складається з 278 грн. 20 коп. заборгованість за кредитом; 11 172 грн. 35 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3 390 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 742 грн. 03 коп. штраф (процентна складова).
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно із частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношенями, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Частиною 1статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що відповідач в порушення умов чинного законодавства, у визначений Кредитним договором строк не виконав свої зобов'язання, а саме: не здійснював щомісячні платежі в рахунок погашення суми кредиту та не сплатив нараховані проценти за користування кредитом.
Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобовязання, у відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Чинне законодавство України передбачає, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у вигляді пені, якою у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. ч. 3 ст. 549 ЦК України встановлюється, що пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Відповідачем протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, в зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 16 082 грн. 58 коп.
Твердження представника відповідача про не отримання останнім кредиту спростовується доказами які містяться в матеріалах справи, зокрема, фото відповідача з кредитною карткою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 грн.
Керуючись ст.ст. 259,263-265, 354,355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3 акціонерного товариства ОСОБА_4 «Приватбанк», юридична адреса: м. Київ вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, 50, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства ОСОБА_4 «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01.09.2011 року в сумі 16 082 грн. 58 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн., а всього: 17 682 грн. 58 коп.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 08 жовтня 2018 року.
Суддя: Живцова О. А.