Справа №: 343/1325/18
Провадження №: 2/0343/575/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому підготовчому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі який буде визначений судом, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 5 лютого 2011 року. Від шлюбу мають двох синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Проживають разом. Діти проживають з ними. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звертатися до суду, прохаючи задоволити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі, який буде визначено безпосередньо судом.

Позивачка в підготовче судове засідання не прибула, від неї поступила заява про розгляд справи за її відсутності. Позов визнає.

В підготовче судове засідання відповідач не прибув, скерував на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає, просить задоволити.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що визнання відповідачем позовних вимог позивачки не суперечать Закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст. 183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них народилися : 23.02.2016 року син ОСОБА_5 та 11.02.2018 року син ОСОБА_6 свідчать матеріали справи копія свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 087091 від 05.02.2011 р. (а.с.3), копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 (а.с.5), копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії І-НМ № 357299 від 14.02.2018 року (а.с.4).

В судовому засіданні встановлено, що належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своїх неповнолітніх синів: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення ними повноліття, оскільки він є здоровим та працездатним і інших утриманців не має.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 працює в НГВУ «Долинанафтогаз», де отримує стабільний заробіток і має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, однак в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх синів: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом і до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з часу звернення в суд з позовом - з 17.07.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області в 30-денний строк з дня його проголошення,

Позивачка: ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький