БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1647/17
Провадження № 2-о/497/2/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

заявника ОСОБА_3,

особи відносно якої ставиться питання про визнання її недієздатною ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа Кубейська сільська рада Болградського району Одеської області в особі Органу опіки та піклування про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до суду 01.11.2017 року з вищеназваною заявою та просить постановити рішення, яким визнати недієздатною її доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її, заявницю, опікуном над донькою.

Свою заяву обґрунтовує тим, що її донька ОСОБА_4 являється інвалідом з дитинства довічно, з діагнозом тяжка розумова відсталість. Проживають вони разом в одному домоволодінні за адресою: вул. Толстого, № 49, с. Кубей, Болградський район, Одеська область. Донька повністю перебуває на утриманні заявниці, яка здійснює за нею догляд. В звязку з особливістю наявного у доньки захворювання, остання не здатна до самообслуговування, не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно розпоряджатися пенсією по інвалідності, яку вона отримує. Зазначене стало приводом для звернення до суду з названою заявою.

Відповідно до п.п.9 п.1 Перехідних положень Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заявник в судовому засіданні підтримала заяву, наполягала на її задоволенні, просила визнати її доньку ОСОБА_4 недієздатною, та призначити її опікуном над своєю донькою ОСОБА_4, надала пояснення з підстав зазначених в заяві.

Представник заінтересованої особи Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області в особі органу опіки та піклування вимоги заявника ОСОБА_5 про визнання її доньки ОСОБА_4 недієздатною - підтримав, просив задовольнити (а.с.15, 56, 60).

Крім того, голова Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області звернувся до суду з поданням і просить встановити опіку над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити заявницю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, її опікуном (а.с.16,17, 62, 63).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, пояснення заявника, документів, наданих органом опіки та піклування, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_5 та подання Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України).

Глава 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5, 7), згідно медичної картки, наданої на запит суду в.о. головного лікаря Болградської ЦРЛ за № 1835 від 06.11.2017 року, перебуває на обліку у психіатра с діагнозом: тяжка розумова відсталість, є інвалідом І групи з дитинства безстроково (а.с.8, 9, 42). Заявниця ОСОБА_5 є її матірю, мешкає разом з нею однією сімєю та здійснює догляд за нею.

Через стан свого здоровя ОСОБА_4 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може розумно розпоряджатися пенсією по інвалідності, яку вона отримує, не може самостійно себе обслуговувати.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров'я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних зі станом її психічного здоров'я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1 ст. 239 ЦПК України).

Згідно акту № 504 від 06.12.2017 року Комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді «Важкої розумової відсталості резидуально-органічного ґенезу із значними порушеннями поведінки та емоцій, що потребують догляду та лікування». При цьому ступінь когнітивних та емоційно-вольових розладів у ОСОБА_4, настільки виражена, що повністю позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує встановлення над нею опіки (а.с.48-51).

Стаття 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

В судовому засіданні була присутня особа, відносно якої розглядається питання про визнання особи недієздатною, та призначення опікуна.

Суд переконався, що ОСОБА_4 дійсно є важко хворою особою, на запитання суду зовсім не реагувала, була налякана навколишньою обстановкою.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_4 недієздатною, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Стаття 63 ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обовязком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обовязок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобовязаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обовязок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоровя, родинні звязки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обовязки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Органом опіки та піклування Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області подано подання від 27.11.2017 року, згідно якого просять призначити ОСОБА_5 опікуном над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16,17, 62).

Згідно висновку Органу опіки та піклування Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області за доцільне є призначення опікуном саме матері ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (а.с.63).

Заявниця не заперечує проти призначення її опікуном над донькою ОСОБА_4, що було нею особисто підтверджено в судовому засіданні, та надано письмову заяву (а.с.61). Обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення заявника опікуном - судом не встановлено.

За таких обставин в інтересах ОСОБА_4 суд вважає необхідним визнати її недієздатною, встановити над нею опіку та вважає доцільним призначити заявницю ОСОБА_5 опікуном її рідної доньки ОСОБА_4.

Також суд звертає увагу, що приписами ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України також встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Суд зобов'язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобовязаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Керуючись ст.ст.15, 16, 36, 39, 41, 60, 64 ЦК України,ст.ст.2, 10, 78-80, 89, 263, 299-300 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_5, заінтересована особа Орган опіки та піклування при виконкомі Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_5 (колишня назва с.Червоноармійське) Болградського району Одеської області - недієздатною.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_4.

Призначити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_6 (нині с. Кубей) Болградського району Одеської області опікуном недієздатної ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити строк дії даного рішення два роки з моменту набрання ним законної сили.

Розяснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше пятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області області через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий __________ С.В. Кодінцева

ОСОБА_6 ОСОБА_1

__________ ОСОБА_2