Справа № 709/20/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання права власності у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 9 липня 2003 року помер його батько - ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами. Спадщину ОСОБА_2 прийняла його дружина, мати позивача - ОСОБА_3, яка постійно проживала з померлим на час відкриття спадщини та фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. ОСОБА_3 не оформила свої спадкові права на будинок після смерті чоловіка у зв'язку з відсутністю правовстановлючих документів на нього. 31 червня 2017 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами і земельна ділянка. Позивач вчасно звернувся із заявою про прийняття спадини до нотаріальної контори, однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок з надвірними спорудами і земельну ділянку, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. У звязку з цим позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами і земельну ділянку.

У судове засідання сторони не зявилися. Позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив задоволити (а.с. 29). Відповідач надіслав лист, в якому погодився з позовом та просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 28).

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

9 липня 2003 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від

10 липня 2003 року серії 1-СР № 226463 (а.с. 7).

21 червня 2017 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 21 червня 2017 року серії І-СР № 308168 (а.с. 9).

Позивач є сином померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20 травня 1958 року серії ІІ-ЯР № 886467 (а.с. 6).

Згідно з довідками Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, виданими на підставі погосподарської книги № 1 (особовий рахунок 3) (2001-2005 р.)

№№ 787, 788 від 30 серпня 2017 року, ОСОБА_2 постійно проживав та був зареєстровний за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з дружиною - ОСОБА_3 За ним числиться житловий будинок з господарськими спорудами за вказаною адресою, яким він володів до дня своєї смерті. Документ на право власності на вказаний житловий будинок не виготовлявся та не видавався (а.с. 18, 20).

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю від

14 листопада 2001 року серії І-ЧР № 017963, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва площею 1,185 га, яка розташована на території Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (а.с. 15).

Позивач вступив у фактичне володіння і управління спадковим майном за адресою:

вул. Степова, 3, с. Придніпровське, Чорнобаївський район, Черкаська область, після смерті матері ОСОБА_3 шляхом отримання у користування її речей домашнього вжитку та обіходу, що підтверджується довідкою Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 791 від 30 серпня 2017 року (а.с. 19).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Відповідно до змісту листів Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 16 березня 2018 року (вих. № 276/01-16) після смерті ОСОБА_2 заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 35); від 9 червня 2018 року (вих. № 743/01-16) після смерті ОСОБА_3 подана заява про прийняття спадщини від імені позивача, та заява про відмову від прийняття спадщини від імені ОСОБА_4, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 44).

Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 29 грудня

2017 року (вих. № 2198/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі

ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами і земельну ділянку, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та розяснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 16).

Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Степова, 3,

с. Придніпровське, Чорнобаївський район, Черкаська область і земельну ділянку, розташовану в адміністративних межах Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, оскільки на них відсутні правовстановлюючі документи.

Водночас судом встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с. 11-14).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день її смерті, тобто

21 червня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7

"Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який народився у с. Придніпровське Чорнобаївського району Черкаської області, право власності в порядку спадкування за законом:

- на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Степова, 3, с. Придніпровське, Чорнобаївський район, Черкаська область, що належав його батькові - ОСОБА_2, який помер 9 липня 2003 року, спадщину якого прийняла ОСОБА_3, яка померла 21 червня 2017 року;

- на земельну ділянку для ведення товарно-сільськогосподарського виробництва площею 1,185 га, яка розташована на території Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що належала його матері - ОСОБА_3, яка померла 21 червня

2017 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 017963 від 14 листопада 2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай