ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5848/18
Провадження № 4-с/362/53/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді - Г.М. Лебідь-Гавенко

з участю секретаря М.В. Шевченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові скаргу ОСОБА_1 товариства (далі-АТ) «ПроКредит Банк» на постанову начальника Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про перевірку виконавчого провадження від 28.09.2018 року в рамках виконавчого провадження №57154011, -

в с т а н о в и в:

19 жовтня 2018 року АТ «ПроКредит Банк» звернулось до суду зі скаргою, в якій просила визнати повідомлення головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 28.09.2018 року неправомірним, скасувати повідомлення головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 28.09.2018 року, зобовязати головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 відновити виконавче провадження №57154011.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 28 вересня 2018 року головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Вважає, що строк предявлення виконавчого листа Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2013 року виданого на виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області № 1008/6818/12 від 10 квітня 2013 року щодо боржника ОСОБА_4 (РОНКПП - НОМЕР_1) не пропущено та під час оскаржуваного повідомлення державним виконавцем було порушено строки, встановлені для винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

У судове засідання представник скаржника - АТ «ПроКредит Банк» не зявилась, надавши до суду заяву, в якій вимоги, викладені в скарзі, підтримала повністю, просила задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 24).

Державний виконавець Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 27).

ОСОБА_4 та його представник в судове засідання не зявились, від представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без його участі та заперечення на скаргу, в якій просили у задоволенні скарги відмовити, оскільки відповідно до постанови Апеляційного суду Київської області від 28 лютого 2018 року по справі № 1008/6818/12 суд апеляційної інстанції скасував рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2017 року та винесено нове рішення, яким в задоволенні заяви ПАТ «ПроКредит Банк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, заінтересована особа - ОСОБА_4 відмовив, постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає(а.с. 28-30).

Дослідивши матеріали скарги, цивільної справи та виконавчого провадження ВП№57154011, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 квітня 2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області прийнято рішення по справі № 1008/6818/12 за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, яким позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» солідарно з ОСОБА_5 4424931 (чотири мільйона чотириста двадцять чотири тисячі девятсот тридцять одну) грн. 02 коп. заборгованості за кредитним договором №1.35115/3186 від 12 жовтня 2007 року, кредитним договором №1.35906/3186 від 22 листопада 2007 року та кредитним договором №1.37888/3186 від 19 березня 2008 року.

11 червня 2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області на виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі № 1008/6818/12 за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення, яким вирішив: стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» солідарно з ОСОБА_5 4424931 (чотири мільйона чотириста двадцять чотири тисячі девятсот тридцять одну) грн. 02 коп. заборгованості за кредитним договором №1.35115/3186 від 12 жовтня 2007 року, кредитним договором №1.35906/3186 від 22 листопада 2007 року та кредитним договором №1.37888/3186 від 19 березня 2008 року було видано виконавчий лист по справі № 1008/6818/12 від 10 квітня 2013 року, щодо боржника ОСОБА_4 (а.с. 36).

12 липня 2018 року ПАТ «ПроКредит Банк» подано до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Заяву про відкриття виконавчого провадження (Вих. № 2018/07/11-2 від 11.07.2018 р.) щодо боржника ОСОБА_4 (а.с. 13-15).

06 вересня 2018 року головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57154011 щодо боржника ОСОБА_4 (а.с. 16).

Постановою Апеляційного суду Київської області від 28 лютого 2018 року по справі № 1008/6818/12 суд апеляційної інстанції скасував ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2017 року та постановив нове рішення, яким відмовив в задоволенні заяви ПАТ «ПроКредит Банк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, заінтересована особа - ОСОБА_4 (а.с. 31-33).

31 травня 2018 року головним державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (а.с. 18-19).?

За ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як зазначено в п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вимогами ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV передбачений виключний порядок повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання.

Так, згідно вимог ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання; боржника визнано банкрутом; Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; юридичну особу - боржника припинено; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26цього Закону; виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим; виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до розяснень наданих в п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Оскільки, у своєму повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 28 вересня 2018 року головний державний виконавець, посилався на те, що згідно постанови Апеляційного суду Київської області від 28.08.2018 року скасовано ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2017 року та постановлено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «ПроКредит Банк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, тому керуючись п.2 ч. 4 ст. 4 Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV повернув виконавчий документ без прийняття до виконання.

Враховуючи викладене, судом не встановлено будь-яких порушень прав заявника ОСОБА_1 товариства «ПроКредит Банк» з боку головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, ст. ст. 1, 4, 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 товариства «ПроКредит Банк» на повідомлення головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 28.09.2018 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня оголошення ухвали, особами, які брали участь у справі але не були присутні під час оголошення ухвали - в цей же строк з часу одержання копії цієї ухвали.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко