ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1091/18
Провадження №2/477/630/18
25 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,
В обґрунтування позову позивач вказував, що 04 жовтня 2010 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ «КБ «Приватбанк» з оформленням пластикової кредитної картки. Відповідно до укладеного договору позивач надав їй кредит в сумі 2800,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 процентів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Однак позичальник не виконала умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту, комісії та відсотків за користування ним, в звязку з чим за нею виникла зазначена заборгованість, яку позивач просив стягнути в повному розмірі.
Позивач в судове засідання свого представника не направив, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглядати справу за відсутності представника.
Як вбачається з листа акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» від 07 липня 2018 року №Е.65.0.0.0/3-365676, позивач з 21 травня 2018 року змінив назву на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».
Згідно частини 2 статті 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворюванням, а отже не тягне правонаступництва.
Відповідач в судове засідання 25 жовтня 2018 року не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив не подала.
Ухвалою суду від 25 жовтня 2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що 04 жовтня 2010 року відповідач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «Приватбанк», за змістом якої вона погодилась, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і ОСОБА_3 договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з даним договором до його укладання і погодилась з його умовами (а.с.7).
Згідно з укладеним таким чином договором відповідач отримала кредитну карту на час оформлення якої за користування кредитом вона повинна була сплачувати відсотки за базовою ставкою 30,00% на рік на залишок заборгованості (а.с.8).
Розділом 2.1.1.12. Умов та Правил передбачено порядок нарахування та оплати процентів та порядок погашення боргових зобовязань. Зокрема, відповідно до пункту 2.1.1.12.6. за користування Кредитом і Банк нараховує процент в розмірі, встановленому Тарифами ОСОБА_3, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено пунктом 2.1.1.12.13.
Відповідно до пункту 1.1.3.2.3. Умов та Правил має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менші як за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду, нові умови вважаються прийнятими.
Згідно з пунктом 2.1.1.5.4. Умов та Правил при незгоді зі змінами правил та тарифів банку Клієнт має право звернутися до банку для розірвання договору та погасити заборгованість.
З наданого розрахунку вбачається, що процентна ставка становить 30% на рік, в той же час починаючи з дати операції від 01 березня 2014 року сума нарахованих процентів не відповідають процентній ставці, зазначеній в самому розрахунку та ОСОБА_3.
Розрахунок проведено за формулою: Зт х 30% : 360 х Дн ( де: Зт заборгованість за тілом, 30% процентна ставка за рік, 360 календарні дні згідно п. 2.1.1.12.6 Правил та умов, Дн кількість днів).
Так, за датою операції від 01.03.2014 року проценти становлять:
2274,58 грн. х 27 днів х 30%/360 = 51,18 грн., тоді як за розрахунком банку така сума процентів - 98,18грн.
За датою від 01 серпня 2018 року:
2274,58 грн. х 28 днів х 30%/360 = 53,07грн., тоді як за розрахунком ОСОБА_3 119,17 грн.
В дійсності, розмір заборгованості по процентам у відповідача перед ОСОБА_3 на 30 квітня 2018 року становить:
За період 01 березня 2014 року по 30 квітня 2018 року:
2274,58 грн. х 30% : 360 днів х 1522 днів= 2884,92 грн.
Всього: 1211,82 грн. заборгованість за відсотками станом на 28 лютого 2014 року + 28/84,92 грн. (за період з 01 березня 2014 року по 30 квітня 2018 року) = 4096,74грн.
Крім цього, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача пені та комісії, яка задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Пеня та комісія мають різну правову природу, так як пеня це неустойка, яка передається кредитору у разі порушення боржником зобовязання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а комісія це грошова винагорода ОСОБА_3 за надання банківських послуг, в свою чергу позивачем в розрахунку та позовній заяві не розмежована та необґрунтована зазначена сума.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Крім цього, позивачем як неустойка нараховано суми штрафу також за порушення строків виконання договірних зобовязань.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення наприклад порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така, правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.
Таким чином, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення строків сплати суми кредиту та процентів, та нараховано пеню і штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені. Тому суд не може задовольнити вимоги про стягнення одночасно і пені і штрафу за одне й теж порушення зобов'язання у виді порушення строків повернення кредитних коштів.
Щодо вимог про стягнення штрафу (процентна складова), яка нарахована на тіло кредиту та на суму пені, суд приходить до висновку про часткове стягнення штрафу, нарахованого на підставі пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової, що підлягає зменшенню до 318,57 грн. (2274,58 грн. + 4096,74 грн.)х 5% ).
На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідача станом на 30 квітня 2018 року в загальній сумі 7189,89 грн., яка складається з наступного:
- заборгованість за кредитом в сумі 2274,58 грн.;
- заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4096,74 грн.;
- штрафу в сумі 500 грн. (фіксована частина)
- штрафу в сумі 318,57 грн. (5% від суми заборгованості (2274,58 грн. + 4096,74 грн.)).
Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень статей 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України.
Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», а також з урахуванням розяснень, що містяться у пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову пропорційно задоволеним вимогам в сумі 629,74 грн. (35,74% від суми сплаченого судового збору).
Враховуючи статтю 61 Конституції України, статті 549, 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України, керуючись статями 258, 259, 263, 265, 279, 280-282, ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 04 жовтня 2010 року, що утворилася станом на 30 квітня 2018 року у загальному розмірі 7189 (сім тисяч сто вісімдесят девять) грн. 89 коп., яка складається з наступного:
заборгованість за кредитом в сумі 2274,58 грн.;
заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4096,74 грн.;
штраф (фіксована частина) 500,00 грн.
штраф (процентна складова) 318,57 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір в сумі 629 (шістсот двадцять девять) грн. 74 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди

Повне найменування сторін:

позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» , адреса 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ;

відповідач ОСОБА_2, яка зареєстрована за місцем проживання: 57222, с. Михайло-Ларине Вітовського району Миколаївської області, вул. Кірова, 29, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО