Номер провадження по справі 2/387/391/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Цоток В. В.

при секретарі Придатченко О.О.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 22.11.2010 року, укладеного між банком та ОСОБА_1, перший надав останній кредит в сумі 9500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 17.07.2018 року має заборгованість перед позивачем в сумі 19975 гривень 79 копійок, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. У поданому нею відзиві, зазначила, що повністю не визнає позовних вимог. На обґрунтування своїх доводів, вказала, що заборгованість виникла не з її вини. Так, 30.04.2017 року, внаслідок шахрайських дій невідомої позивачеві особи, з кредитної карти ОСОБА_1 було знято (перераховано на рахунок невідомої особи ) 4000 гривень. Крім того, 07.05.2017 року, аналогічним чином, було повторно вчинено крадіжку кредитних коштів на суму 2700 гривень. Зазначені дії були проведені без дозволу та відома ОСОБА_1 Про вказані обставини відповідач повідомила банк та поліцію 07.05.2017 року, вже після зняття коштів з її рахунку.

Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини .

Відповідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із анкети - заяви ОСОБА_1 про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приват Банку від 22.11.2010 року, встановлено, що позичальник погодився з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані у письмовому вигляді. Зазначена заява скріплена підписом позичальника (а.с.7) .

Згідно витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 55 днів пільгового періоду " за користування кредитом встановлено базову процентну ставку 2,5 % в місяць. За тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 %. За тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6% (а.с.8).

Таким чином, під час укладення договору від 22.11.2010 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 ЦК України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін.

Згідно пункту 2.1.1.2.3 умов сторони погодилися , що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає банку право у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити анулювати) кредитний ліміт.

Також, згідно пункту 2.1.1.2.4 умов, сторони погодилися, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Відповідно до п. 1.1.5.23 умов, у разі порушення клієнтом встановленого законом зобов'язання з повернення належним чином зарахованих коштів клієнт платить банку пеню в розмірі 0,1 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день.

Отже, доведеним є факт, що 22.11.2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк " та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н., згідно з яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно п.1.7 Статуту АТ КБ "ПРИВАТБАНК" останнє є правонаступником ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.27-28).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.11.2010 року, встановлено, що станом на 17.07.2018 року заборгованість відповідача перед банком становить 19975 гривень 79 копійок, та складається з : тіла кредиту в сумі 6848 гривень 53 копійки; заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 2622 гривні 58 копійок; пені та комісії в сумі 9077 гривень 26 копійок; штрафів у сумі 1427 гривень 42 копійки (а.с.30-31) .

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені та комісій ґрунтуються на нормах діючого законодавства та кредитного договору, укладеного між сторонами, оскільки ОСОБА_1, не виконує взяті на себе зобов'язання згідно з умовами договору, щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені та комісій на загальну суму 18548 гривень 37 копійок слід задовольнити у повному обсязі .

Вирішуючи вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів суд виходить з наступного :

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання .

Таким чином пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а тому банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Отже в задоволенні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів слід відмовити .

Доводи відповідача про безпідставність заявлених до неї позовних вимог з тих підстав, що грошові кошти були зняті з її карткового рахунку без її відома та її згоди, суд вважає необґрунтованими, виходячи із наступного.

Згідно ч.15 ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що користувач зобов'язаний надати банку інформацію для здійснення контактів з ним, а банк зобов'язаний зберігати цю інформацію. Обов'язок банку по повідомленню про вчинені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем.

Відповідно до ч .16. ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов'язаний негайно повідомити банк. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з дня повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій з електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Відповідно до п.1.1.2.1 умов та правил надання банківських послуг, до обов'язків клієнта входить:

- п.1.1.2.1.2 не передавати картки, ПІНи третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані у цілях, що не передбачені договором або суперечать чинному законодавству.

- п. 1.1.2.1.13 інформувати банк, а також правоохоронні органи про факти втрати картки, ПІН, SIM - картки мобільного телефону або отримання повідомлення про їх незаконне використання.

- п. 1.1.2.1.14 у триденний термін після усної заяви про втрату картки, ПІНа надати в Банк, докладний виклад обставин втрати карки або ПІНа і відомі факти про їх незаконне використання .

- п. 1.1.2.1.15 письмово доручити банку постановку карти до СТОП - листа платіжної системи.

Відповідно до п. 1.1.5.5. умов та правил надання банківських послуг, банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, картку, контрольну інформацію клієнта, відправленому в SMS-повідомлені, ПІН-коду, ідентифікаторі користувача, паролях системи Прват24, паролі (ніку) MobileBankin або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів.

Пунктом 1.1.5.13 умов та правил надання банківських послуг, встановлено, що клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки/рахунку/на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

Згідно п.п. 1.1.5.14 умов та правил надання банківських послуг, клієнт відповідає за всі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBankin, систему Приват24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

Пунктом 1.1.5.28 умов та правил надання банківських послуг , встановлено , у разі якщо держатель дає згоду на проведення операцій з картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНу.

Як встановлено судом, переказ коштів з рахунку ОСОБА_1 30 квітня та 07 травня 2017 року був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24. Вхід в систему Приват24 був здійснений під авторизацією відповідача. При даній процедурі клієнт вводить свої ім'я користувача і пароль та входить в Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього в банк надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону ОСОБА_1 та іншої її особистої інформації.

Також, судом встановлено, що відповідач, до моменту переказу коштів з її рахунку, що мало місце 30 квітня та 07 травня 2017 року, не подавала до банку заяви про постановку карти до стоп- листа платіжної системи та не зверталася про втрату карти .

Факт перебування в провадженні Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області кримінального провадження №0000263 від 08.05.2017 року за ч.1 ст.185 КК України не є доказом незаконного заволодіння грошовими коштами відповідача, що може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили .

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1636 гривень 09 копійок .

На підставі викладеного, ст.ст.11,207,526,629,634,638,1054, ЦК України, керуючись, ст.12,13,81,141,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" в рахунок оплати боргу по кредитному договору № б/н від 22.11.2010 року кошти в сумі 18548 (вісімнадцять тисяч п'ятсот сорок вісім) гривень 37 копійок .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ " ПРИВАТБАНК " судові витрати в сумі 1636 (одна тисяча шістсот тридцять шість) гривень 09 копійок.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач - акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК"( 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 50, р/р 3111, МФО 305299 ).

відповідач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Кімри Калінінської області, жителька АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений судом до 17 години 29.10.2018 року.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Цоток В. В.