Справа номер 484/3779/16-ц
Провадження номер 22-ц/4812/26/18 Головуючий суду першої інстанції - Шикеря І.А.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 квітня 2018 року, повний текст якого складено 02 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Шикері І.А. в приміщенні суду в м.Первомайську Миколаївської області, за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк» або Банк) до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до АТ «Ощадбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про переведення боргу,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2016 року АТ «Ощадбанк» пред'явило до ОСОБА_4 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовувало наступним.

07 березня 2008 року між Банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №123, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 44 625,00 грн. на придбання транспортного засобу зі сплатою 15 % річних, з кінцевим терміном повернення до 06 березня 2015 року, який в тому числі передбачав у разі порушення умов договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів та інших платежів нарахування пені у розмірі 0,041% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення та погашення кредиту і сплату процентів щомісячно рівними платежами в сумі 880 грн.

У цей же день було укладено між вказаними сторонами договір застави транспортного засобу CHERY AMULET A 15, легковий комбі - В, номерний знак НОМЕР_1.

01 листопада 2008 року додатковим договором №1 до кредитного договору збільшено процентну ставку до 16% річних.

21 січня 2010 року між Банком, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір про переведення боргу, за яким остання взяла на себе обов'язок щодо погашення платежів, передбачених вищевказаним кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 21 вересня 2017 року утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 104 769,52 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом у сумі 28 391,29 грн., простроченої заборгованості за відсотками у сумі 11 491,30 грн., заборгованості з пені у сумі 22 736,79 грн., інфляційних втрат через прострочену заборгованість за основним боргом у сумі 26 187,83 грн., інфляційних втрат через прострочену заборгованість за процентами у сумі 11 403,50 грн., 3% річних від прострочення заборгованості за кредитним договором у сумі 3 093,01 грн. та 3% річних від прострочення заборгованості за процентами у сумі 1465,80 грн.

Оскільки відповідач порушив умови договору щодо своєчасного погашення кредиту, то позивач просив стягнути з нього кредитну заборгованість і судовий збір у сумі 1600 грн.

Відповідач подала зустрічний позов про визнання недійсним договору про переведення боргу, який ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2017 року був об'єднаний в одне провадження з первісним позовом.

ОСОБА_4 подано заяву про застосування строку позовної давності до первісного позову, а АТ «Ощадбанк» - до зустрічного позову.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 червня 2017 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, залучено ОСОБА_5

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 квітня 2018 року у задоволенні обох позовів відмовлено через пропуск строку позовної давності.

Не погодившись з вказаним рішенням в частині вирішення первісного позову, АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частина 1 статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Ст.ст.526, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 07 березня 2008 року між Банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №123, відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі 44 625,00 грн. для придбання транспортного засобу зі сплатою 15 % річних, з кінцевим терміном повернення до 06 березня 2015 року, який в тому числі передбачав у разі порушення умов договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів та інших платежів нарахування пені у розмірі 0,041% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення та погашення кредиту і сплату процентів щомісячно рівними платежами в сумі 880 грн. (т.1 а.с.20-25).

У цей же день укладено між вказаними сторонами договір застави транспортного засобу CHERY AMULET A 15, легковий комбі - В, номерний знак НОМЕР_1 (т.1 а.с.30-32).

01 листопада 2008 року додатковими договорами №1 до кредитного договору та договору застави збільшено процентну ставку до 16% річних на залишок заборгованості по кредиту у сумі 42 285,62 грн. (т.1 а.с.29, 33).

21 січня 2010 року між Банком, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір про переведення боргу, за яким остання взяла на себе обов'язок щодо погашення платежів, передбачених вищевказаним кредитним договором (т.1 а.с.35).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 21 вересня 2017 року за розрахунком АТ «Ощадбанк» утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 104 769,52 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом у сумі 28 391,29 грн., простроченої заборгованості за відсотками у сумі 11 491,30 грн., заборгованості з пені у сумі 22 736,79 грн., інфляційних втрат через прострочену заборгованість за основним боргом у сумі 26 187,83 грн., інфляційних втрат через прострочену заборгованість за процентами у сумі 11 403,50 грн., 3% річних від прострочення заборгованості за кредитним договором у сумі 3 093,01 грн. та 3% річних від прострочення заборгованості за процентами у сумі 1465,80 грн. (т.1 а.с.232-238).

З виписки по рахунку випливає, що останній раз відповідач здійснила погашення заборгованості 27 жовтня 2011 року.

19 лютого 2014 року погашення заборгованості за вказаним кредитним договором у сумі 4519,50 грн. здійснено не відповідачем, а на виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 25 вересня 2013 року у зв'язку із здійсненням ліквідаційної процедури боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

Суд першої інстанції правомірно не визнав вказане перериванням строку позовної давності, оскільки Банком не надано належних доказів про наявність згоди відповідача на погашення заборгованості іншою особою.

З позовом до суду, виходячи з поштового конверту, первісний позивач звернувся 08 грудня 2016 року (т.1 а.с.38).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову Банку не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Оскільки сторонами кредитного договору було обумовлено сплату щомісячних платежів у сумі 880 грн., то позовна давність щодо кожного платежу обраховується окремо.

Отже, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 08 грудня 2016 року, то в нього є право на стягнення заборгованості по платежах з 08 грудня 2013 року до 06 березня 2015 року (закінчення строку кредитування). Зазначений період складає 454 дні.

Приймаючи до уваги, що розрахунок ануїтетних платежів (т.1 а.с.24-25) свідчить, що в межах строку позовної давності за вказаний період у Банку є право на стягнення основної суми кредиту у сумі 11 466,83 грн., процентна ставка на рік - 16%, то за день відповідач повинен був сплатити позивачу 5,10 грн. процентів ((11 466,83 х 16%)/360 = 5,10 грн.). 454 дні х 5,10 грн. = 2315,40 грн. - заборгованість за відсотками.

Оскільки умовами договору визначено щодо всіх сум позовну давність строком 3 роки, то у Банку є право на стягнення пені у сумі 2134,44 грн. (11 466,83 х 454 х 0,041%).

Крім того, виходячи з положень ст.625 ЦК України первісний позивач має право строком на 21 вересня 2017 року (за 1383 дні) на отримання 3% річних у сумі 1809,27 грн. та інфляційних втрат у сумі 19 534,11 грн.

За такого, загальна заборгованість ОСОБА_4 перед Банком становить 37 260,05 грн. (11 466,83 грн. - кредит, 2315,40 грн. - заборгованість за відсотками, 2134,44 грн. - пеня, 1809,27 грн. - 3% річних та 19 534,11 грн. - інфляційні втрати).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення районного суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ «Ощадбанк».

Оскільки рішення суду в частині вирішення первісного позову скасоване, а позов Банку задоволено на 36%, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції підлягає стягненню судовий збір у сумі 1440 грн.

Рішення суду в іншій частині не переглядалося, оскільки не оскаржувалося.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 квітня 2018 року в частині вирішення первісного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №123 від 07 березня 2008 року у сумі 37 260,05 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 11 466,83 грн., заборгованості за процентами у сумі 2315,40 грн., заборгованості з пені у сумі 2134,44 грн.,3% річних від простроченої суми у розмірі 1809,27 грн. та інфляційних втрат у сумі 19 534,11 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції у сумі 1440 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

І.В. Лівінський

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2018 року.