Справа № 676/6026/17
Номер провадження 2/676/500/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Кам'янець - Подільський

Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

при секретарі Маневич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Жванецької сільської ради Кам'янець - Подільського району про визнання заповіту недійсним ,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Жванецької сільської ради Кам'янець - Подільського району про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 від 12 листопада 2014 року , посвідченого секретарем Жванецької сільської ради Кам'янець - Подільського району , зареєстрованого в реєстрі за № 29.

Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що ОСОБА_3 через вади здоровя повинна була би підписувати оспорюваний заповіт при свідках , крім того ОСОБА_3 на час складання оспорюваного заповіту не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати.

Позивачка та її представник позивача ОСОБА_4 позов підтримали і пояснили, що підставою визнання заповіту недійсним є хвороба заповідача внаслідок якої ОСОБА_3 не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними а також те, що заповіт повинен був підписуватись при свідках , оскільки ОСОБА_3 не могла його прочитати самостійно. Після того, як в ОСОБА_3 стався інсульт , з Білорусії приїхала сестра позивачки , щоб вирішити питання про догляд за ОСОБА_3 ОСОБА_3 тоді вирішила, що буде проживати з позивачкою. Відповідачка негативно впливала на ОСОБА_3 і остання зверталась до суду з позовом про розірвання договору дарування квартири. Позивачка поміняла в квартирі вікна , систему водопостачання та водовідведення.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що заповіт ОСОБА_3 було посвідчено відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила що ОСОБА_3 це рідна сестра батька чоловіка відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 дітей не мала і проживала в своїй квартирі Відповідачка здійснювала догляд за ОСОБА_3 Позивачка є племінницею ОСОБА_3 і рідною сестрою чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_3 на час складання заповіту розуміла значення своїх дій і могла керувати ними. В 2012 році в ОСОБА_3 був інсульт і після інсульту ОСОБА_3 подарувала квартиру позивачці. ОСОБА_3 хотіла попробувати проживати в будинку для громадян похилого віку, сусідка ОСОБА_3Д через деякий час привезла назад на квартиру , однак замки були поміняні і сусідка ОСОБА_3 завезла назад в будинок для громадян похилого віку.

Представник Жванецької сільської ради Кам'янець - Подільського району ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що ОСОБА_3 обслуговував соціальний працівник, який повідомив секретаря сільської ради про намір ОСОБА_3 скласти заповіт. ОСОБА_6 прийшла до ОСОБА_3 щоб пересвідчитись в її намірах. ОСОБА_3 заповіт прочитала і власноручно написала текст в заповіті і сама підписала заповіт. ОСОБА_3 було важко ходити , але вона була свідома. При посвідченні заповіту ОСОБА_3 знала перелік майна , яке спадкувалося. При посвідченні заповіту позивачка була присутня в квартирі в іншій кімнаті.

Свідок ОСОБА_7 соціальний працівник села Жванець Кам'янець - Подільського району в судовому засіданні дала показання, що ОСОБА_3 потребувала сторонньої допомоги і свідок приходила до неї два рази на тиждень до того , як ОСОБА_3 в 2015 році помістили в будинок для громадян похилого віку. Нею мала спочатку опікуватись жінка з Білорусії . Коли в ОСОБА_3 був інсульт , нею опікувалась жінка з міста . Після інсульту ОСОБА_3 на базар не ходила, свідок ходила купувати їй продукти. При складанні заповіту свідок ходила платити судовий збір. Позивачка була в іншій кімнаті під час складання заповіту. Відносини між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 були не дуже добрі і ОСОБА_3 самостійно вирішила перейти в лікарню. Свідок возила ОСОБА_3 на обстеження для отримання висновку . Після того, як ОСОБА_3 два тижні пробула на лікуванні в Жванецькій лікарні, свідок перевела ОСОБА_3 в будинок для престарілих, який знаходився на території лікарні. Наступного року на Паску ОСОБА_3 хотіла приїхати додому на квартиру на свята, але замки були поміняні і в квартиру ОСОБА_3 не попала. Свідок з 2004 року по 2015 рік опікувалась ОСОБА_3 ОСОБА_3 сама , свідомо прийняла рішення поселитися в будинок для громадян похилого віку і перед цим проходила медичну комісію, в тому числі лікаря - психіатра . Якби в неї були якість вади розумової діяльності , то її б будинок для громадян похилого віку не прийняли.

Свідок ОСОБА_8 дільничний лікар Жванецької амбулаторії загальної медицини в судовому засіданні дав показання, що він з 10 січня 2016 року працював на пів ставки лікаря в районному територіальному центрі. ОСОБА_3 поступила після інсульту, мала періодичні порушення памяті, в неї були паралізовані верхні кінцівки. 10 жовтня 2016 року ОСОБА_3 померла і він видав позивачці довідку про смерть для поховання. Через похилий вік померлої , розтин ОСОБА_3 , не проводили.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обємі. суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що на підставі заповіту від 12 листопада 2014 року , посвідченого секретарем Жванецької сільської ради Кам'янець - Подільського району , зареєстрованого в реєстрі за № 29, ОСОБА_3 заповідала все своє майно ОСОБА_2.

Позивачка та її представник позивача ОСОБА_4 позов підтримали і пояснили, що підставою визнання заповіту недійсним є хвороба заповідача внаслідок якої ОСОБА_3 не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними а також те, що заповіт повинен був підписуватись при свідках , оскільки ОСОБА_3 не могла його прочитати самостійно.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що заповіт ОСОБА_3 було посвідчено відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що ОСОБА_3 на час складання заповіту розуміла значення своїх дій і могла керувати ними.

Представник Жванецької сільської ради Кам'янець - Подільського району ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що ОСОБА_3 заповіт прочитала і власноручно написала текст в заповіті, що заповіт був нею прочитано вголос і , що зміст заповіту відповідав її волі, ОСОБА_3 сама підписала заповіт. ОСОБА_3 було важко ходити , але вона була свідома. При посвідченні заповіту ОСОБА_3 знала перелік майна , яке спадкувалося. При посвідченні заповіту позивачка була присутня в квартирі в іншій кімнаті. ОСОБА_3 сама прийняла рішення про складання заповіту. Перед складанням заповіту свідок спілкувалась з ОСОБА_3 на різні теми і остання орієнтувалась у всьому. В ОСОБА_6 не виникало сумнівів в дієздатності ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_7 соціальний працівник села Жванець Кам'янець - Подільського район, в судовому засіданні дала показання, що ОСОБА_3 потребувала сторонньої допомоги і свідок приходила до неї два рази на тиждень до того , як ОСОБА_3 в 2015 році помістили в будинок для громадян похилого віку. Нею мала спочатку опікуватись жінка з Білорусії . Коли в ОСОБА_3 був інсульт , нею опікувалась жінка з міста . Після інсульту ОСОБА_3 на базар не ходила, свідок ходила купувати їй продукти. При складанні заповіту свідок ходила платити судовий збір. Позивачка була в іншій кімнаті під час складання заповіту. Відносини між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 були не дуже добрі і ОСОБА_3 самостійно вирішила перейти в лікарню. Свідок возила ОСОБА_3 на обстеження для отримання висновку . Після того, як ОСОБА_3 два тижні пробула на лікуванні в Жванецькій лікарні, свідок перевела ОСОБА_3 в будинок для престарілих, який знаходився на території лікарні. Наступного року на Паску ОСОБА_3 хотіла приїхати додому на квартиру на свята, але замки були поміняні і в квартиру ОСОБА_3 не попала. Свідок з 2004 року по 2015 рік опікувалась ОСОБА_3 ОСОБА_3 сама , свідомо прийняла рішення поселитися в будинок для громадян похилого віку і перед цим проходила медичну комісію, в тому числі лікаря - психіатра . Якби в неї були якість вади розумової діяльності , то її б будинок для громадян похилого віку не прийняли.

Свідок ОСОБА_8 дільничний лікар Жванецької амбулаторії загальної медицини в судовому засіданні дав показання, що він з 10 січня 2016 року працював на пів ставки лікаря в районному територіальному центрі. ОСОБА_3 поступила після інсульту, мала періодичні порушення памяті, в неї були паралізовані верхні кінцівки. 10 жовтня 2016 року ОСОБА_3 померла і він видав позивачці довідку про смерть для поховання. Через похилий вік померлої , розтин ОСОБА_3 , не проводили. ОСОБА_3 поступила в територіальний центр лежачою і не ходила.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_8, оскільки під час дачі показань даний свідок весь час називав інше імя ОСОБА_3 , відмінне від «Валентина» , крім того свідок в своїх показаннях вказав, що в ОСОБА_3 були паралізовані верхні кінцівки під час її перебування в територіальному центрі і що вона на протязі декількох років перебувала в територіальному центрі. Хоча на ту обставину , що в ОСОБА_3 були паралізовані верхні кінцівки навіть не посилається позивач, а всі учасники судового розгляду в судовому засіданні пояснювали, що в ОСОБА_3 після інсульту були проблеми з ногами і вона не могла далеко ходити, хоча по хаті могла самостійно пересуватись.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до положень ст. 1244 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

За змістом ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 13-1 Закону України "Про нотаріат" нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса.

Відповідно до положень Закону України "Про нотаріат" посадові особи органів місцевого самоврядування, на яких відповідним рішенням органу місцевого самоврядування покладено вчинення нотаріальних дій, в своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної ради України, указами та розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Автономної Республіки Крим, крім того, - законодавством Автономної Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Пунктом 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року N 3306/5, визначено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Статтею 1257 ЦК визначено підстави нікчемності заповіту та визнання його недійсним, які не виключають застосування загальних норм § 2 глави 16 ЦК відповідно до встановлених судом обставин, якщо вони узгоджуються з правовими підставами та наслідками нікчемності або недійсності заповіту, зазначеними у ст. 1257 ЦК.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. На підставі ст. 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

У разі наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності заповіту підлягає розгляду судом.

Також підставою нікчемності заповіту є порушення вимог щодо його форми та посвідчення. Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК, а саме: письмова форма; нотаріальне посвідчення або посвідчення особами, уповноваженими на це законом (статті 1251, 1252 ЦК); зазначення у заповіті місця та часу його складання; підписання заповіту заповідачем. Недотримання цих вимог є підставою для визнання заповіту недійсним.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України , ст. 37 Закону України "Про нотаріат" посадові особи органу місцевого самоврядування посвідчують заповіти, якщо у населеному пункті немає нотаріуса.

Посвідчення заповіту, що здійснюється із порушенням норм ст. 1251 ЦК України, є підставою нікчемності заповіту відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України.

Відсутність у тексті заповіту напису, що він складався та посвідчувався поза приміщенням нотаріальної контори, виконкому місцевої ради, але в межах нотаріального округу, не є істотною умовою для визнання заповіту недійсним, якщо судом буде встановлено, що форма заповіту відповідає вимогам ст. 1247 ЦК і волевиявлення заповідача було вільним.

В якості заінтересованих осіб, повноважних пред'являти позовні вимоги про визнання заповіту недійсним відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК, можуть розглядатися виключно особи, суб'єктивні спадкові права яких, що виникають відповідно до норм книги шостої ЦК (спадкоємців за законом, спадкоємців за іншим заповітом, відказоодержувачів) порушені у зв'язку із вчиненням заповіту (ухвала колегії суддів ВССУ від 28 вересня 2011 року (справа N 6-27855св11)).

Оспорюваний заповіт посвідчувався в квартирі № 11 по вул.. Центральній села Жванець Кам'янець - Подільського району і посвідчувався секретарем Жванецької сільської ради ОСОБА_6

Дані обставини сторонами в судовому засіданні визнані і не оспорювалися , позов також не ґрунтується на тій підставі, що ОСОБА_6 не мала права посвідчувати оспорюваний заповіт.

Відповідно до п. 1 .4 , розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування , затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 N 3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 р. за N 1298/20036 при посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 Цивільного кодексу України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб (крім подружжя) не допускається. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.

Оспорюваний заповіт відповідає всім вимогам, що до нього ставляться і судом не було встановлено порушень при складанні заповіту, на підставі яких він підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст. 203 ЦК України визначено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину, який повинен ґрунтуватися на обєктивних даних про стан здоровя заповідача.

При відмові в задоволенні позову суд враховує, що позивачем не було надано суду доказів, які б свідчили про недієздатність заповідача під час складання заповіту.

З копії рішення Кам'янець - Подільського міськрайонного суду від 16 січня 2015 року, справа 676/8602/14-ц вбачається, що ОСОБА_3 приймала участь в розгляді цивільної справи про визнання договору дарування квартири недійсним , тобто вона могла самостійно пересуватись, висловлювати свою волю і в ході розгляду даної справи з 18 листопада 2014 року по 16 січня 2015 року ні в кого не виникав сумнів в недієздатності позивачки.

А вже після завершення судового розгляду ОСОБА_3 самостійно вирішила переїхати в будинок для громадян похилого віку.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 258 260, 263 265 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Жванецької сільської ради про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 від 12 листопада 2014 року , посвідченого секретарем Жванецької сільської ради Кам'янець - Подільського району , зареєстрованого в реєстрі за № 29 відмовити.

В стягненні з ОСОБА_2, Жванецької сільської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі по 320 гривень з кожного відповідача відмовити.

Рішення може бути оскаржене на протязі 30 днів з дня виготовлення повного рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , 32302 місто Кам'янець - Подільський , АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідачі : ОСОБА_2, 32302, місто Кам'янець - Подільський , АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Жванецька сільська рада Кам'янець - Подільського району , 32365, село Жванець Кам'янець - Подільського району , вул.. Центральна, 57 , .

Повне рішення складено 22 жовтня 2018 року

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О