пр. № 2-н/759/429/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Журибеда О.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики, -

Встановив:

ТОВ «Веллфін» звернулося до суду з заявою щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за договором позики з боржника ОСОБА_1 та просить стягнути заборгованість за договором № 27785 від 01.04.2016 року, яка утворилась станом на 28.08.2018 р. - 40 662, 23 грн, сплачений судовий збір - 176, 20 грн. та витрати на надання правової допомоги у розмірі 1 500 грн.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що у видачі судового наказу потрібно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Щодо вимог заяви про стягнення з боржника на користь стягувача витрат на правничу (правову) допомогу, то відповідно до ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 3 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на зазначене та враховуючи той факт, що із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути витрати на правничу (правову) допомогу, які не передбачені ст. 161 ЦПК України та заявником не надано доказів про направлення вимоги до боржника про сплату боргу.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 167 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Веллфін» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Журибеда