Справа № 201/7377/18
Провадження № 2/201/2415/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Сидоренко І.С.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В :

06.07.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину (а.с. № 2).

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_1 Нікіту, 03.09.2013р. народження, який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріально його не утримує. Враховуючи викладене, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 2000 грн. щомісяця.

В наданій суду 23.10.2018р. заяві представник позивачки ОСОБА_3 (діє за довіреністю від 25.10.2016р. - а.с. № 78) позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності і без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с.№85).

Представник відповідача - ОСОБА_4 (діє за довіреністю від 26.07.2016р. - а.с. № 81) також надала заяву, в якій проти позову заперечувала з підстав викладених у відзиві, справу просила розглядати за її відсутності і без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 88).

За таких обставин, враховуючи письмові заяви представників сторін від 23.10.2018р., суд розглянув цивільну справу по суті 23.10.2018р. за відсутності сторін (їх представників).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи 23.10.2018р. здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд розглянув справу 23.10.2018р. з винесенням рішення на загальних засадах цивільного судочинства, встановлених главою 6 розділу III ЦПК України, бо відсутні підстави для винесення заочного рішення суду, передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник відповідача надала відзив на позов (а.с. № 35-37, 69-70), отже суть заперечень відповідача суду відома.

Розглядаючи цю справу судом прийнято до уваги, що представник відповідача надала свій відзив на позов за правилами ст. 178 ЦПК України (а.с. № 35), а представник позивачки надала відповідь на відзив в порядку ст. 179 ЦПК України (а.с. № 55-68).

Підготовче засідання у справі відповідно до ст.ст. 197, 198, п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 02.10.2018р. (а.с. № 83).

Суд, дослідивши матеріали справи, позиції сторін, зміст заперечень відповідача та відповідь на відзив позивачки, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено, що батьком малолітньої дитини ОСОБА_5, 03.09.2013р. народження, є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 455565, виданим 27.09.2013р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. № 20).

Малолітній син мешкає зі своєю матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні (а.с. № 32).

Відповідач є співзасновником ТОВ «Сибирстройкомплект», яке зареєстровано в Республіці Крим та має 50 % частки статутного капіталу (а.с. № 39-68).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України (в редакції від 17.05.2017р.), суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018р.» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018р. - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

При розгляді справи судом проаналізовані заперечення відповідача, які він виклав у відзиві 10.09.2018р. (а.с. № 35-37).

Суд приймає до уваги надані відповідачем квитанції про перерахунок коштів (а.с. № 39-49), проте зауважує на тому, що матеріальне забезпечення (яке відповідач здійснює час від часу та в розмірах на власний розсуд) по відношенню до його малолітнього сина, який перебуває на постійному утриманні позивачки, є обовязком, а не правом відповідача, а регулярне отримання аліментів є гарантованим правом позивачки, а відтак суд не може відмовити в задоволенні позову лише з цих підстав.

Позивачка має право отримувати регулярно суми аліментів у чітко встановленому розмірі, розраховуючи свій бюджет, як на суму аліментів, так і на дату їх надходження.

Крім того, слід звернути увагу на те, що стягнення аліментів на утримання малолітнього сина за цим рішенням з відповідача буде відбуватися з дня пред,явлення позову, отже допомога сину (речами, переказами грошей), яку відповідач здійснював раніше для правильного вирішення спору значення не має.

Щодо заперечень представника відповідача (а.с. № 35-37) стосовно того, що відповідач, дійсно був співзасновником ТОВ «Сибирстройкомплект», між тим він через несплату частки в статутному капіталі товариства, не отримував грошової винагороди.

Слушними будуть і зауваження представника позивачки (а.с. № 55-57) про те, що якби дійсно відбулась зміна щодо розподілення часток у статутному капіталі ТОВ «Сибирстройкомплект», то ці зміні мали бути відображені в ЄДРЮО не пізніше 20.07.2017р., між тим такі данні відсутні (а.с. № 39-68).

Поза увагою суду не може залишитися й той факт, що саме на особистій сторінці відповідача у мережі Facebook постійно публікуються оголошення послуг цієї ТОВ «Сибирстройкомплект» (а.с. № 13-18).

Крім того, за відсутності довідки, що відповідач, не отримуючи доходу від діяльності ТОВ «Сибирстройкомплект», співзасновником якого він є й досі, звертався до служби зайнятості задля працевлаштування, при цьому знаходячись у молодому, працездатному віці (28 років), суд не може зробити висновків, що відповідач вжив усіх заходів для поліпшення свого матеріального становища.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що стороною відповідача належними та допустимими доказами не доведено, що він не має змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, при цьому не маючи на утриманні інших неповнолітніх (малолітніх) дітей або непрацездатних батьків.

За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для дитини у віці до 6 років на 2018р. встановлено у вищезазначених розмірах, суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_5, 03.09.2013р. народження до досягнення ним повноліття, в розмірі 2000 грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1, починаючи стягнення з дня предявлення позову, а саме з 06.07.2018р.

Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017р.).

Поза увагою суду не може залишитися той факт, що ОСОБА_1 Нікіті вже менше, ніж за рік виповниться 6 років, після чого він має право на отримання аліментів у розмірі, не менше, ніж 50% вже за іншою шкалою прожиткового мінімуму. Для прикладу, з 01.12.2018р.на дитину у віці від 6 до 18 років аліменти повинні сплачуватися у розмірі не менше, ніж 50% від 2027грн. на місяць.

Варто зазначити, що статтею 192 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та інших випадках, які передбачені цим кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2018р. за майновими вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180 - 184, ч. 1 ст. 191 СК України (в редакції від 17.05.2017р.), ст. 2 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 137, 141, ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 30.06.1990р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_5, 03.09.2013р. народження, до досягнення ним повноліття, в розмірі 2000 грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_1, починаючи стягнення дня предявлення позову, а саме з 06.07.2018р.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.