Справа №664/2537/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Бойко В.П.

при секретарі Сорока М.С,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Олешки цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та пояснили, що 11.05.2012 року між сторонами було окладено договір оренди землі, за яким ОСОБА_5 передав в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 8,96 га. Земельна ділянка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку І-ХС №042453, в межах Тарасівської сільради Олешківського району. За умовами договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто 3147,60 гривень, щорічно не пізніше 20 грудня. В договорі враховано можливість перегляду орендної плати щорічно. За період дії договору розмір орендної плати не переглядався. В той же час відповідач не сплатив орендну плату за 2012-2016 роки, що стало підставою для направлення вимоги про сплату боргу та про укладання додаткової угоди. У призначений час 10.10.2017 року о 10-00 годині відповідач не прибув до нотаріуса для внесення змін до договору оренди земельної ділянки та не сплатив заборгованість з орендної плати. У зв'язку із наявністю заборгованості просить стягнути заборгованість з орендної плати в сумі 15737,30 гривень, у зв'язку із невиконання умов договору просить розірвати договір оренди землі від 11.05.2012 року та стягнути витрати з відповідача.

Позивач, будучи присутнім в судовому засіданні 06.04.2018 року, позов підтримав. Будучи допитаним в судовому засіданні, він повідомив, що дійсно отримував 10.10.2010 року та 02.09.2012 року від відповідача ОСОБА_3 грошові кошти як розрахунок за земельний пай, що останній взяв у тимчасове користування(оренду) терміном на 6 років з 01.01.2011 року по 2017 рік, про що надав розписки.

Представник відповідача проти позову заперечив та надав письмове заперечення. Пояснив, що заявлені вимоги безпідставні, оскільки відповідач 10.10.2010 року особисто сплатив позивачеві 20000 гривень за всі роки наперед та ОСОБА_5 зазначив у розписці, що претензій до кінця терміну оренди не матиме. Копію розписки додано до матеріалів справи. окрім того, 02.09.2012 року відповідач надав позивачу 19000 гривень. Загальна сума виплаченої орендної плати склала 39000,00 гривень. Окрім того, просить застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.05.2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було окладено договір оренди землі, за яким ОСОБА_5 передав в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 8,96 га. Земельна ділянка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку І-ХС №042453, в межах Тарасівської сільради Олешківського району. За умовами договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто 3147,60 гривень, щорічно не пізніше 20 грудня. В договорі враховано можливість перегляду орендної плати щорічно. За період дії договору розмір орендної плати не переглядався. Позивач та його представники позивача вказують на невиконанням ОСОБА_3 умов договору, зокрема несплату орендних платежів. В той же час, до суду надано копію розписки ОСОБА_5 від 10.10.2010 року, за якою він передав ОСОБА_3 в оренду земельну ділянку(пай). Орендну плату він одержав в сумі 20000 гривень, претензій він не буде мати до кінця терміну оренди. Розписка написана в присутності свідка ОСОБА_6 Окрім того, до суду подано копію розписки ОСОБА_7 від 02.09.2012 року, за якою він отримав 19000 гривень за оренду двох паїв за 2011-2012 роки від ОСОБА_3

В судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_6 Свідок показала, що вона була присутня особисто при укладенні оренди землі. Окрім того, вона була свідком при передачі 10.10.2010 року ОСОБА_3 ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 20000 гривень, свій підпис як свідка вона також залишила у розписці. При передачі коштів оговорювалось, що гроші передуються в рахунок сплати оренди земельної ділянки. Договір про оренду земельної ділянки укладався вже після отримання ОСОБА_5 грошових коштів.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позиція позивача повіністю спростована показами свідка та наявними документами. Зокрема, позивач вказує на неотримання грошових коштів за оренду землі, але до суду надано копії розписок про отримання грошей позивачем від відповідача за оренду земельної ділянки. Показами свідка ОСОБА_6 встановлено факт отримання позивачем грошових коштів за оренду спірної земельної ділянки. Свідком також наголошено, що грошові кошти передавались до укладення договору оренди землі саме за оренду спільної земельної ділянки, а не на інші цілі.

Таким чином, позивачем чи його представниками не доведено існування обставин, заявлених у позові. Грошові кошти за договором оренди отримані позивачем у повному обсязі, підстав задовольнити позов немає. Додатковою підставою для відмови у задоволенні позову є пропуск позовної давності.

Отже, в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.12, 13, 19, 81, ч.6 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.267 ЦК України, суд

в и р i ш и в :

В задоволенні позову відмовити за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.П.Бойко

Повний текст рішення виготовлено 25.10.2018 року