Справа № 140/2523/17
Провадження № 22-ц/772/1856/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Слободяник Т. В.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 рокуСправа № 140/2523/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючої: Марчук B.C.,

суддів: Денишенко Т.О. ,

секретар : Торбасюк О.І.

за участі: представника позивача - Роя В.Л., відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 140/2523/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Слободяник Т.В., дата складання повного судового рішення 16.05.2018 року,

В с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось у Немирівський районний суд Вінницької області з вказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що 18.04.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка, підписавшись у анкеті-заяві, підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №Сп-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку, які викладені на банківському сайті , складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Банк виконав свої зобов'язання за вказаним договором у повному обсязі, відкривши позичальнику кредитну лінію з лімітом 500,00 гривень.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Позичальник скористалася кредитними ресурсами, однак, своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує, систематично його умови, чим допустила заборгованість, яка станом на 10.09.2017 року становить 18954,85 гривень, що включає в себе:

- 483,42 гривень - заборгованість за кредитом;

- 13892,63 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3200,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією;

- 500,00 гривень штраф (фіксована частина); - 878,80 гривень штраф (процентна складова).

Саме цю заборгованість позивач і просив стягнути з відповідачки на його користь.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16.05.2018 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Не погодившись з вказаним рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку, як незаконне, ухвалене з порушенням норм процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та за невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апелянт просить скасувати рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.05.2018 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі і вирішити питання судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Частиною першою статті 351 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, справа підлягає апеляційному розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Згідно частин першої - п'ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним правовим вимогам не відповідає.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з наступного.

18.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується довідкою змін умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору на підставі яких Відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь, якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Підписавшись у анкеті-заяві, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №Сп-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку, які викладені на банківському сайті , складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Умовами укладеного Договору передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до п. 1.1.7.12, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного Договору, він автоматично пролонговується на той самий строк.

Відповідно до п.2.1.1.7.6. Договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Згідно розрахунку заборгованості на а/с 5-6, станом на 10.09.2017 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів становить 18 954,85 грн., з яких: 483,42 грн. - заборгованість за кредитом; 13892,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

За вказаних обставин та керуючись нормами ст. ст. 11, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 629, 1054 ЦК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачка порушила умови Договору в частині несплати відсотків за його користування та в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов'язань.

16.05.2018 року відповідачка подала у суд заяву про застосування строку позовної давності (а/с54).

Далі суд у своєму рішенні зазначає, що у анкеті-заяві, на яку посилається позивач, відсутній запис про встановлений кредитний ліміт; не вказано, яка саме картка мала бути видана клієнтові. У матеріалах справи відсутній номер кредиту, за яким був наданий кредит. На а/с 8 міститься довідка по умови кредитування з використанням кредитки «універсальна, 55 днів пільгового періоду», проте, це лише довідка позивача, яка не підписана іншою стороною договору, тому невідомо на яких умовах був погоджений кредит; у заяві позичальника, домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. Договір на отримання кредиту між сторонами був укладений 18.04.2011 року, в матеріалах справи відсутні відомості про те, яка саме картка мала бути видана відповідачу, не вказано про закінчення терміну дії картки, відсутня заява про збільшення строків позовної давності.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції керувався нормами ст. ст. 256-258, 264, 266, 267 ЦК України та зазначив, що на час звернення позивача до суду - 05.10.2017 року, у останнього сплинув строк позовної давності по вимогах про стягнення до основної вимоги, а отже і до додаткової вимоги та, що в задоволенні позову слід відмовити з мотивів пропуску строку позовної давності.

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів вважає, що вказані обставини не відповідають матеріалам справи, як і висновок суду, тому з ним не погоджується.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що 18.04.2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка, підписавшись у анкеті-заяві, підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №Сп-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а/с7).

Банк виконав свої зобов'язання за вказаним договором у повному обсязі, відкривши позичальнику кредитну лінію з лімітом 500,00 гривень.

Ці обставини відповідачка визнала у судовому засіданні в ході апеляційного розгляду справи, зазначивши, що вона користувалася кредитними коштами на умовах Договору до 28.01.2015 року, коли сплатила останній платіж у розмірі 300 грн. Далі у неї склалися несприятливі особисті обставини і вона не мала змоги повертати кредит, тому і утворилася зазначена заборгованість.

При цьому, ОСОБА_4 не оспорювала розміру, визначеної позивачем заборгованості але заперечила, що її було повідомлено про зміну відсотків за користування кредитом з 01.04.2015 року.

За нормою ст. 82 ч.1 ЦПК України, обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до п.1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг, Договір діє протягом 12 місяців з часу його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Отже, згідно Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, а ч.4 ст. 263 ЦПК України зобов'язує суд апеляційної інстанції, зокрема, враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У ч.1 ст. 627 ЦК України сказано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

За Розрахунком заборгованості за договором №б/н від 18.04.2011 року, станом на 10.09.2017 року заборгованість за цим Договором становить 18954,85 гривень, що включає в себе:

- 483,42 гривень - заборгованість за кредитом;

- 13892,63 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3200,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією;

- 500,00 гривень штраф (фіксована частина); - 878,80 гривень штраф (процентна складова) (а/с5-6).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, неналежне виконання (стаття 610 ЦК України).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Отже, допущена відповідачкою заборгованість за кредитом має бути стягнута на користь позивача.

Разом з тим, із зазначеного Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 18.04.2011 року слідує, що останній платіж відповідачка здійснила дійсно 28.01.2015 року (а/с 5).

З цим погоджуються і сторони у справі, отже, позивач не пропустив строку позовної давності, звернувшись з даним позовом 05.10.2017 року ( а/с 3).

Проте, враховуючи, що відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», чергова зміна базової % ставки в місяць відбулася з 01.04.2015 року і стала 3,6% замість попередньої 2,9% ; що у матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивачем відповідачки про зазначені зміни умов Договору, відповідно до п.1.1.3.2.3. ( а/с8), при нарахуванні заборгованих коштів слід дотримуватися попередньої базової % ставки в місяць, яка була станом на 28.01.2015 року, а це - 2,9%.

З огляду на викладене, заборгованість за кредитними коштами станом на 10.09.2017 року складе 2444, 73 грн. за кредитним договором № б/н від 18.04.2011 року, що включає в себе: 483,42 грн. тіла кредиту; 761,31 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом та 1200 грн. - пені.

Саме зазначений розмір заборгованості підлягає до стягнення. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції ухвалене за недоведеністю обставин, що мають значення та за невідповідності висновків суду обставинам справи, тому воно підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, в силу ст. 376 ЦПК України.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Частина 3 ст. 141 ЦПК України говорить про пропорційний розмір судових витрат у разі часткового задоволення позову.

Так, як позов задоволено частково, то з ОСОБА_4 на користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» слід стягнути 206 грн. судового збору за подання позову та 309 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки за подання позову сплачено 1600 грн., а за подання апеляційної скарги - 2400 грн. ( а/с 39,77).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, суд -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299), заборгованість в розмірі 2444, 73 грн. за кредитним договором № б/н від 18.04.2011 року, яка складається з 483,42 грн. тіла кредиту; 761,31 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом та 1200 грн. - пені.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 206 грн. судового збору за подання позову та 309 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча суддя: В.С. Марчук

Судді: Т.О. Денишенко

М.В. Матківська