ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м.Суми

Справа №588/918/18

Номер провадження 22-ц/788/1931/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторін:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Монделіс Україна»

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна»

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 21 серпня 2018 року, ухваленого в складі судді Щербаченко М.В., в приміщенні Тростянецького районного суду Сумської області, повний текст рішення складено 29 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

08 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» (далі - ПрАТ «Монделіс Україна»), в якому просить стягнути суму різниці між фактично виплаченими коштами та відкоригованим середнім заробітком у розмірі 7 932 грн. 65 коп. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 15 листопада 2018 року його поновлено на посаді оператора пакувальних автоматів бісквітної секції ПрАТ «Монделіс Україна». 29 травня 2018 року, на підставі поданої ним заяви, відповідачем було видано наказ про проведення повного розрахунку за час вимушеного прогулу. Однак, відповідачем в супереч вимогам п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, не проведено корегування середнього заробітку на коефіцієнт підвищення тарифної ставки.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 21 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Монделіс Україна» на користь ОСОБА_1 різницю між фактично сплаченими коштами та середнім заробітком за час вимушеного прогулу, пов'язаного із відстороненням від роботи за період із 01 січня 2018 року по 29 травня 2018 року в сумі 7 932 грн. 65 коп. із утриманням із цієї суми податків та інших обов'язкових платежів при виплаті.

Стягнуто з ПрАТ «Монделіс Україна» на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї ПрАТ «Монделіс Україна», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У своїх доводах вказує на те, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано проведення на підприємстві індивідуального розрахунку заробітної плати, в залежності від результатів професійної діяльності. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази підвищення позивачу тарифу в січні та квітні 2018 року, з довідки від 20 серпня 2018 року лише слідує про підвищення погодинного тарифу основної частини операторів пакувальних автоматів бісквітної секції, а не позивачу. Стверджує, що судом не було витребувано інформацію щодо погодинного тарифу позивача у спірному періоді. Вважає, що відсутні підстави для застосування п. 10 вказаного Порядку, оскільки умови Колективного договору товариства не містять положень про корегування середнього заробітку, виконавчим органом товариства таких рішень також не приймалось. Більш того, середній заробіток зберігається за період перебування у відпустці, відрядженні, виконанні державних чи громадських обов'язків, однак позивач перебував у вимушеному прогулі. Також вказує, що проіндексований тариф позивача у розмірі 41 грн. 85 коп. є вищим від мінімально встановленого тарифу операторів пакувальних автоматів - 39 грн. 22 коп. Вважає, що оскільки виплати пов'язані з індексацією заробітної плати не входять до основного фонду заробітної плати, а тому не повинні враховуватись при корегуванні середньої заробітної плати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача Пужаєнка А.В., який підтримав апеляційну скаргу, позивача, який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в спірний період відповідачем здійснено підвищення погодинного тарифу операторів пакувальних автоматів бісквітної секції, а тому середня заробітна плата, яка зберігалась за позивачем у період відсторонення його від роботи, підлягає корегуванню на відповідний коефіцієнт підвищення. Відповідачем не доведено прийняття рішення про підвищення розміру погодинного тарифу у січні та квітні 2018 року саме до конкретних операторів пакувальних автоматів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом ПрАТ «Монделіс Україна» від 11 серпня 2017 року №180 ОСОБА_1, оператора пакувальних автоматів, звільнено із 11 серпня 2017 року за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, за п. 3 ст. 40 КЗпП України (а. с. 25-26).

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 15 листопада 2017 року, поновлено ОСОБА_1 на посаді оператора пакувальних автоматів бісквітної секції ПрАТ «Монделіс Україна», стягнуто 20 992 грн. 62 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми податків та інших обов'язкових платежів при виплаті та 2 000 грн. 00 коп. моральної шкоди (а. с. 28-36).

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 15 січня 2018 року рішення суду від 15 листопада 2017 року в частині вирішення позовних вимог щодо оскарження наказів №6 від 13 липня 2017 року та №8 від 11 серпня 2017 року про оголошення ОСОБА_1 доган скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано незаконними вказані накази. Зобов'язано ПрАТ «Монделіс Україна» нарахувати ОСОБА_1 премію за результатами діяльності, якої він був позбавлений на час дисциплінарного стягнення, застосованого наказом №6 від 13 липня 2017 року. Змінено рішення місцевого рішення в частині мотивів поновлення ОСОБА_1 на посаді оператора пакувальних автоматів бісквітної секції (а. с. 37-40).

15 листопада 2017 року директором фабрики видано наказ за №186 «Про поновлення на посаді», відповідно до якого ОСОБА_1 поновлено на посаді оператора пакувальних автоматів бісквітної секції ПрАТ «Монделіс Україна» з 11 серпня 2017 року, зобов'язано здійснити виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць, з утриманням суми податків та інших обов'язкових платежів (а. с. 41-43). Крім того, даним наказом ОСОБА_1 відсторонено від роботи з 15 листопада 2017 року із збереженням заробітної плати відповідно до встановленого тарифу.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 30 січня 2018 року, яке постановою Апеляційного суду Сумської області від 04 квітня 2018 року залишено без змін, визнано незаконним та скасовано наказ директора фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» №186 від 15 листопада 2017 року в частині відсторонення ОСОБА_1 від роботи (а. с. 103-105, 106-108).

26 березня 2018 року директором фабрики видано наказ №51, яким, на підставі ухвали Верховного Суду від 12 березня 2018 року, зупинено дію наказу №186 від 15 листопада 2017 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді оператора пакувальних автоматів бісквітних секції та його відсторонення від роботи із збереженням середньої заробітної плати до перегляду рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 15 листопада 2017 року та постанови Апеляційного суду Сумської області від 15 січня 2018 року у касаційному порядку (а. с. 44).

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2018 року касаційну скаргу ПрАТ «Монделіс Україна» залишено без задоволення, а рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 15 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 15 січня 2018 року залишено без змін. У зв'язку з чим, наказом генерального директора ПрАТ «Монделіс Україна» від 29 травня 2018 року №88, скасовано наказ №51 від 26 березня 2018 року, зобов'язано провести з ОСОБА_1 повний розрахунок за час вимушеного прогулу (а. с. 49).

Із розрахункових листів вбачається, що ОСОБА_1 виплачено ПрАТ «Монделіс Україна» середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 01 січня по 29 травня 2018 року виходячи із середньогодинної заробітку в розмірі 41 грн. 85 коп. (а. с. 7-10).

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Згідно з пунктом 1 Порядку, обчислення середньої заробітної плати цей Порядок застосовується, у тому числі, у випадку вимушеного прогулу.

За змістом пункту 10 Порядку, обчислення середньої заробітної плати у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати в розрахунковому періоді за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що до 01 січня 2018 року тарифна ставка операторів пакувальних автоматів становила 33 грн. 21 коп. за одну годину.

Згідно інформації наданої відповідачем на виконання ухвали суду від 12 липня 2018 року, тариф основної частини операторів пакувальних автоматів бісквітної секції із січня 2018 року складав 39 грн. 22 коп., квітня 2018 року - 43 грн. 14 коп. (а. с. 100).

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, щодо наявності правових підстав для корегування середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача на коефіцієнт підвищення тарифних ставок та відхиляє доводи відповідача виходячи з наступного.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1-4 статті 96 КЗпП України встановлено, що системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників.

Тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики).

Тарифна система оплати праці використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою для формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Відповідно до пунктів 1, 3 та 5 розділу ІІІ колективного договору фабрики ПрАТ «Монделіс Україна» та первинної профспілкової організації ПрАТ «Монделіс Україна», система заробітної плати працівників базується на основі Закону України про працю, які регулюють трудові відносини, оплату праці, соціальні гарантії, а також на основі корпоративної системи оцінки професійної діяльності співробітників підприємства та результатах дослідження ринку заробітних плат в Україні.

Товариство розробляє форми і системи оплати праці, індивідуальні тарифи, посадові оклади, розміри винагороди, а також порядок їх впровадження, використовуючи при цьому міжнародну систему оцінювання посад «Хей».

Зарплата працівників переглядається щорічно в квітні (в інший час - за рішенням товариства), виходячи з прибутковості товариства, урахування індексу споживчих цін, зміни на ринку праці та річної оцінки індивідуальної професійної діяльності працівників виробництва та допоміжних служб ПрАТ «Монделіс Україна», але рівень зарплати не повинен бути нижче законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати по Україні.

Тобто, у відповідності до положень трудового законодавства України, тарифна ставка (оклад) визначається в залежності від групи, категорії і професії робітника за одиницю робочого часу, а не кожному працівнику індивідуально, як зазначає відповідач.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення на підприємстві індивідуальної тарифної ставки для працівників в межах однієї категорії посад - операторів пакувальних автоматів, відповідачем суду не надано.

Більш того, відповідач у своїх доводах вказує на індивідуальний розрахунок заробітної плати працівників підприємства, в залежності від результатів професійної діяльності.

Однак, зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» слідує, що заробітна плата, окрім тарифної ставки (окладу), включає в себе також доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Колегія суддів не бере до уваги наданий відповідачем лист від 27 вересня 2018 року за підписом генерального директора ПрАТ «Монделіс Україна», так як він не є первинним документом, яким визначено тарифні ставки (оклади) працівників на підприємстві. Крім того, не містить відомостей про підвищення перегляду заробітної плати в квітні 2018 року, як це передбачено умовами колективного договору.

Положення п. 10 Порядку застосовуються в тому числі при виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Пункт 4 даного Порядку не містить вичерпного переліку підстав збереження за працівником середнього заробітку.

Обов'язок відповідача корегувати розмір середнього заробітку на коефіцієнт підвищення тарифної ставки встановлено пунктом 10 Порядку та не пов'язується із наявністю відповідного положення у колективному договорі чи з прийняттям товариством відповідного рішення, як помилково вважає відповідач.

Наведений судом розрахунок недоплаченого позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, узгоджується із вимогами п. 10 Порядку та розміром підвищеної тарифної ставки операторів пакувальних автоматів бісквітної секції, дані про який були надані відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Окрім того, з розрахункових листів вбачається, що індексація заробітної плати ОСОБА_1 була проведена в травні 2018 року в сумі 1 012 грн. 95 коп. Доказів включення до середньогодинної заробітної плати позивача виплат, пов'язаних з її індексацією суду відповідачем також не надано.

Таким чином, враховуючи те, що в період перебування позивача у вимушеному прогулі, товариство здійснило підвищення розміру тарифних ставок і посадових окладів операторів пакувальних автоматів бісквітної секції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при обчисленні середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу заробітна плата позивача підлягала корегуванню на коефіцієнт підвищення тарифних ставок і посадових окладів.

Слід також зазначити, що у відповідності до положень ст.ст. 13, 84 ЦПК України, докази можуть бути витребувані судом виключно за клопотанням учасників справи, а збирання доказів не є обов'язком суду. Клопотань про витребування доказів від відповідача не надходило. Докази щодо встановлення погодинного тарифу позивачу перебувають саме у відповідача, який не був позбавлений можливості надати їх в порядку, встановленому ст. 83 ЦПК України, на підтвердження свої заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи, що ціна позову складає 7932 грн. 65 коп., дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 21 серпня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Головуючий : Т.А. Левченко

Судді: С.С.Ткачук

О.С. Собина