Справа № 214/4889/18
2/214/2508/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

25 жовтня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Гринь Н.Г.,

при секретарі Печарник З.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1В,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, при заочному розгляді справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4,- третя особа Відділ реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_5 комітету Саксаганської районної у місті ради, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_7 яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа Відділ реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_5 комітету Саксаганської районної у місті ради, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, третя особа ОСОБА_6 є власником 1/3 частки вищевказаної квартири. Крім позивача та третьої особи в квартирі зареєстрований її батько ОСОБА_8, який не проживає у вищевказаній квартирі з 2014 року. Добровільно зніматись з реєстрації він не бажає, що перешкоджає позивачу в користуванні власністю. Тому позивач вимушена звернутись до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

25.10.2018 року від представника позивача надійшла заява, в якій вона просила розглянути позов без її участі та без участі позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_8 у судове засідання на неодноразові виклики не зявився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення та оголошення на офіційний веб-сайт судової влади України. Про поважність причини неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_6 до суду не зявилась, через канцелярію суду 10.09.2018 року надала заяву, в якій просить суд розглянути позов за її відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_9 до суду не зявилась, через канцелярію суду 14.09.2018 року надала заяву, в якій просить суд розглянути позов за її відсутності та прийняти рішення за її відсутності.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона проживає на ІНФОРМАЦІЯ_1, є сусідкою позивачки. Позивачка мешкає сама у квартирі, відповідача у квартирі не проживає, не бачила його понад пять років.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, він проживає на ІНФОРМАЦІЯ_1,- сусід позивачки. Позивачка в квартирі мешкає сама, її батько в квартирі не мешкає та не з`являється, не бачив його вже років чотири.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки представника позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Так, відповідно до реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.11.2007 року номер запису про вправо власності 21026289, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_3 належить по 1/3 частки, квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

Згідно договору дарування від 01.11.2016 року ОСОБА_12 подарувала 1/3 частку вищевказаної квартири ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно копії свідоцтв про шлюб від 19.09.2009 року, 14.08.2010 року ОСОБА_13 змінила прізвище на Лаврека, а згодом із Лаврека на ОСОБА_6 (а.с.35,36)

Згідно з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 23.08.2018 року ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

Факт реєстрації та непроживання ОСОБА_8, за адресою: АДРЕСА_3, підтверджується довідкою №71 від 27.07.2018 року (а.с.11), актом від 30.07.2018 року підписаним мешканцями будинку 45 по мкр. Сонячному, затвердженим майстром дільниці ТОВ «Житлосервіс-КР (а.с.10) та поясненнями у судовому засіданні свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Наявність реєстрації ОСОБА_14 у квартирі за вище вказаною адресою позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі.

Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 більше року.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд доходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_14 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованим за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

Відповідач є батьком позивача, тобто членом сім'ї власників житла.

Згідно пункту 39 Постанови, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Аналогічне викладено в ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач, як член сім'ї власників житла, не проживає у квартирі, без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з 2014 року згідно даних акту, суд вважає можливим визнати ОСОБА_8 таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 (адреса: 50057, АДРЕСА_3) до ОСОБА_4 (адреса: 50057, АДРЕСА_3), третя особа Відділ реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_5 комітету Саксаганської районної у місті ради (адреса: 50071, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 32), ОСОБА_6 (адреса: 07401, м. Бровари, вул. В.Симоненка, буд. 70) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_8 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складання.

Повне рішення складене 25.10.2018 року.

Суддя Н.Г. Гринь