Справа № 159/5332/18
Провадження № 2-о/159/144/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Свою заяву обґрунтовує тим, що з 1995 року по 2018 роки перебувала в шлюбі з ОСОБА_3. Від шлюбу мають двоє дітей, одна з яких на момент подачі заяви є повнолітньою. Перебуваючи в шлюбі до 19.02.2018 року ними було побудовано житловий будинок в якому спільно проживали. Вказує, що підставою для розірвання шлюбу стало неможливість подальшого спільного проживання через аморальну поведінку ОСОБА_3, його постійне пияцтво та домашнє насилля. У відповідності з даними Єдиного державного реєстру судових рішень за останні 2017-2018 роки ОСОБА_3 було неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.173-2 КпАП України. Жодних висновків для себе останній не зробив, а його поведінка стала нестерпною. Постійне зловживання спиртними напоями супроводжувалось нанесенням їй тілесних ушкоджень, що підтверджено відповідним кримінальним провадженням яке перебувало на розгляді в Ковельському міськрайонному суді Волинської області. Після завершення вказаного провадження в звязку з відмовою її від обвинувачення ОСОБА_3 було написано письму розписку в якій він взяв на себе зобовязання не вчиняти психологічного та фізичного насильства. Проте після цього в його поведінці жодних позитивних змін не відбулося. Вона і надалі через негативну поведінку та насилля не може проживати разом з меншою донькою у власному будинку який змушена була залишити через таку поведінку ОСОБА_3Д

У звязку з чим, просить суд ухвалити рішення про видачу обмежувального припису стосовно кривдника ОСОБА_3 якому визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обовязки, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1, за адресою: вулиця Велицька,30 села Підріжжя Ковельського району Волинської області , заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи за вказаною адресою строком на шість місяців.

Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити. Додатково заявник пояснила , що через негативну поведінку бувшого чоловіка вона та їх дитина з початку вересня 2018 року змушені проживати у своїх батьків , незважаючи на те, що дитина має психічне захворювання та потребує постійного нагляду та лікування, а вона змушена приїздити з іншого населеного пункту до школи де працює вчителькою. Крім того представник заявника подала суду документи відповідно до яких в проваджені Ковельського міськрайонного суду перебувають справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3Д за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Заінтересована особа, тобто ОСОБА_3Д в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, будь яких заперечень не подав.

Заслухавши пояснення заявника та її представника та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Таким чином, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, а також зважаючи на особу ОСОБА_3, його характеристику за місцем реєстрації, неодноразові притягнення останнього до адміністративної відповідальності за насильство в сімї, вимушеність заявника проживати в іншому населеному пункті через негативну поведінку кривдника суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню та до останнього слід застосувати певні обмеження, викладені заявником.

При цьому, суд вважає, що такі заходи слід застосувати на строк три місяці, зважаючи на ті обставини що у випадку продовження такої поведінки ОСОБА_3Д строк обмежувального припису може бути продовжений судом.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 350-1 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

вирішив:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обовязки, а саме:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: с.Підріжжя Ковельського району Волинської області,вул.Велицька,30.

Обмежувальний припис видати строком на 3 (три) місяці.

Судові витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити Ковельському ВП ГУНП у Волинській області для взяття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на профілактичний облік та Велицькій сільській раді Ковельського району Волинської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий В.О.Лесик