Справа № 357/2526/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона здійснює підприємницьку діяльність, для чого орендую приміщення під №53г по вул. Леваневського в м. Біла Церква, власником сусіднього приміщення є відповідачка по справі. В ніч з 18 на 19 липня 2017 року з вини відповідачки було залито приміщення, що вона орендує, причиною аварії став прорив труби водопостачання до приміщення відповідачки, комісією ТОВ «Білоцерківвода» складено акт про прорив труби, яка знаходиться на балансі відповідачки. ОСОБА_5 висновку спеціаліста вартість відновлювального ремонту меблів, що знаходяться в приміщенні магазину та постраждали внаслідок залиття, становить 35917 грн. 00 коп., вартість послуг спеціаліста 2000 грн., крім матеріальної шкоди позивачці спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 10000 грн. Позивачка просить суд стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду в сумі 35917 грн. 00 коп., 10000 грн. моральної шкоди, 2000 грн. вартості висновку спеціаліста та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 05.06.2018 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини, які є аналогічними наведеним у позовній заяві. Крім того, пояснили, що відповідачка згідно положень ст.ст. 22, 23 ЦК України зобовязана задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідачки проти позову заперечував, посилаючись на обставини, які є аналогічними наведеним у відзиві на позовну заяву та з підстав, що вимоги позивача не підтверджені належними та достовірними доказами і ґрунтуються на припущеннях.

Заслухавши пояснення всіх осіб, які приймають участь у розгляді справи, їх представників, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав

Так, судом встановлено, що позивачка здійснює підприємницьку діяльність по торгівлі меблями, для чого орендує нежитлове приміщення під №53г по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області, що стверджується копіями свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 №504730, договору оренди нежитлового приміщення від 01.07.2017 року. /а.с. 7-9/.

ОСОБА_5 витягу відомостей про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, за відповідачкою зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, літера «Б», будинку 53г по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області. /а.с. 11-12/

Судом встановлено, що 19.07.2017 року стався прорив водопровідної труби на магазин брендового одягу «Brandway», що знаходиться по вул. Леваневського 53г в м. Біла Церква. Водопостачання було припинено в 10 год. 30 хв. дані обставини підтверджуються актом обстеження обєкта від 19.07.2017 року /а.с. 10/

Цей факт не оспорює в судовому засіданні представник відповідачки, яка є власником приміщення магазину брендового одягу «Brandway», що знаходиться по вул. Леваневського 53г в м. Біла Церква на підставі договору дарування від 28.11.2015 року, що стверджується також копією витягу відомостей про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с. 11-12/

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Білоцерківвода» та відповідачкою ОСОБА_4 укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 16.05.2016 року. ОСОБА_5 п. 3.2 акту розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж та точки в якій здійснюється передача послуг від виконавця до споживача, на балансі споживача перебувають лінія розподілу елементів систем водопостачання і споруд на них в точці приєднання до мереж, що стверджується копіями вказаного договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 16.05.2016 року та акту розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж.

ОСОБА_5 п.1.6 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 року за №190 /далі Правил/ за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі.

Відповідно до п. 14.1 Правил вуличні, квартальні, дворові, будинкові мережі, споруди і обладнання систем водопостачання та водовідведення обслуговуються та реконструюються тим підприємством, у якого ці об'єкти перебувають на балансі.

ОСОБА_5 п. 2.2. Правил Істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги"

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний, зокрема, своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що 19.07.2017 року стався прорив труби діаметром 0,25 мм., яка перебувала на балансі відповідачки ОСОБА_4

Однак, з долученого до позовної заяви акта обстеження обєкта від 19.07.2017 року не вбачається, де саме стався прорив водопроводу в приміщенні чи поза його межами. Формулювання в акті «виявлено прорив трубопроводу на вищевказаний магазин» не дає можливості зробити чіткий висновок про це. Так само в акті не зазначено, чи наявна в приміщенні вода, який її рівень, що пошкоджено. Не відображено в акті й причин, з яких стався прорив трубопроводу, винної особи в цьому. Таким чином, вказаний акт складений з порушенням «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», які затверджені Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року за №76.

Наведені обставини ні сторони ні їх представники в суді не оспорювали.

ОСОБА_5 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права /реальні збитки/.

За ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи; б) наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо); у відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки особи, яка завдала шкоди. г) вина особи, яка завдала шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці. Під шкодою розуміють зменшення або втрату певного особистого чи майнового блага. Майнова шкода поділяється на реальну шкоду, яка полягає в зменшенні (пошкодженні або знищенні) майна потерпілого, включає в себе витрати, які особа, права якої порушено, зробила або мусить зробити для відновлення порушеного права у звязку з втратою, пошкодженням її майна, та упущеної вигоди доходів, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Причинний звязок між протиправною поведінкою правопорушника і шкодою, яку зазнала потерпіла сторона полягає у тому, що шкідливий результат є наслідком саме цієї поведінки; при цьому йдеться не про причину поведінки відповідальної особи, а про причину виникнення шкоди; протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо повязана зі збитками. Вина в цивільному праві розглядається як психічне ставлення до своєї протиправної поведінки та її наслідків. У позадоговірних відносинах враховується тільки груба вина потерпілого, а проста (легка) необережність значення не має.

Позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди, повинен довести наявність усіх чотирьох елементів даного правопорушення.

Однак, вимоги позивачки не підтверджені належними та достовірними доказами, а згідно з ч.1 та ч.3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

ОСОБА_5 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

ОСОБА_5 ч.1 та ч.6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, в судовому засіданні було оглянуто висновок про результати звернення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Білоцерківського відділу поліції від 08.08.2017 року, за яким було опитано громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і встановлено, що останні орендують нежитлове приміщення по вул. Леваневського 53г в м. Біла Церква. 19.07.2017 року вони виявили, що приміщення котрі вони орендують підтоплено водою, чим завдано збитку на суму близько ста тисяч гривен.

Суд не бере до уваги висновок про результати звернення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Білоцерківського відділу поліції від 08.08.2017 року з огляду на наступне.

Посилання позивача на те, що причинно-наслідковий зв'язок між проривом трубопроводу, власником якого є ОСОБА_4 та затопленням орендованого позивачем приміщення, підтверджується довідкою Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області №8-Х від 06.02.2018 року є голослівним. Зазначена довідка є неналежним доказом такого звязку, оскільки висновки у ній формулюються на підставі все того ж акта обстеження обєкта від 19.07.2017 року, який, як вже було описано вище, складеного з порушеннями. Доказів огляду працівниками поліції орендованого позивачем приміщення остання не представила, навпаки заявила, що такий огляд не проводився.

Також, допитані в якості свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ствердили, що 19.07.2017 року, а ні працівниками поліції, а ні працівниками ТОВ «Білоцерківвода» чи будь-яких інших обслуговуючих організацій огляд вказаного приміщення не здійснювався, будь-яких актів з метою фіксування події, спричинення та розміру завданих збитків не складалось.

Відповідно до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Оскільки «Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» затверджені Наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 року за №190 не регулюють порядок оформлення актів спричинення шкоди внаслідок залиття, то суд вважає за можливе застосувати в даному випадку аналогію закону, застосувавши «Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року за №76.

Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Не усунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт.

У разі залиття, аварії складається відповідний акт (додаток 4 до Правил), який повинен бути підписаний і затверджений начальником житлово-експлуатаційної організації, відповідна назва акту про залиття, описуєтеся, що трапилось і які наслідки, вказується причина залиття, висновки і рекомендації комісії, акт повинен бути підписаний членами комісії та ознайомлені мешканці квартир, що в даному випадку не було зроблено.

ОСОБА_5 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975 при складанні актів, якими фіксується залиття квартир, присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної сторони є обов'язковою. Відмова від підпису акту від потерпілої сторони та винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовились).

Отже, факт залиття та спричинення внаслідок залиття збитків має підтверджуватись відповідним актом, складеним у відповідності до вимог «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року за №76.

На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди позивачкою наданий суду звіт про оцінку майна від 02.08.2017 року /а.с. 15-59/, який суд також до уваги не приймає з огляду на наступне.

ОСОБА_5 з приписами п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою КМУ №1440 від 10.09.2003 року (далі по тексту Національний стандарт №1), проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Частиною 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. Ст. 11 Закону України цього ж Закону визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об'єкта оцінки, ознайомлення з таким майном не може відбуватися без обстеження майна на дату оцінки та відповідно потребує доступу до нього.

Між тим, судом було встановлено, що належних та допустимих доказів проведення особистого огляду суб'єктом оціночної діяльності об'єкта оцінки матеріали звіту не містять.

Крім того, згідно з приписами п.53 Національного стандарту №1 Залежно від обраних методичних підходів та методів оцінки оцінювач повинен: зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об'єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, інформацію про стан ринку стосовно об'єкта оцінки та подібного майна, відомості про економічні характеристики об'єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об'єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання).

ОСОБА_5 з приписами п.54 Національного стандарту №1 Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства.

В порушення зазначених вище вимог законодавства України матеріали в своєму звіті оцінювач зазначає первісну вартість оцінюваного майна, відсоток його пошкодження без посилання на джерела таких даних, правовий статус обєкта оцінки з посиланням на відповідні джерела.

Оскільки жодних інших доказів в підтвердження позовних вимог позивачкою суду не надано, то суд вважає, що остання не довела факту залиття орендованого приміщення з вини відповідачки та розміру завданих збитків, оскільки належних доказів цього до матеріалів справи не додано. Зокрема, позивачка не надала комісійного акта, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження.

Отже, суд вважає, що відсутні докази вини відповідачки у заподіянні збитків позивачці.

Позивач також просила суд стягнути з відповідачки моральну шкоду в сумі 10000 грн.

За ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Але судом відмовлено в задоволенні позову про стягнення матеріальних збитків із-за недоведеності як вини відповідачки, так і протиправності її дій, а тому підстави для відшкодування моральної шкоди також відсутні.

Керуючись ст.ст. 8, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 року за №190, «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», які затверджені Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року за №76, Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою КМУ №1440 від 10.09.2003 року, ст.ст. 12, 76, 77, 79, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законно сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.10.2018 року.

СуддяОСОБА_8