Справа № 461/7968/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"26" жовтня 2018 р. суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про перерахунок заборгованості по аліментах,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить зобовязати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у зведеному виконавчому провадженні №56885772, за виконавчими листами №2-4005, виданим 19.04.2001 року Залізничним районним судом м. Львова та №б/н, виданим 12.11.2008 року Шевченківським районним судом м. Львова.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтями 447 та 448 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Водночас, чинним ЦПК України не урегульовано порядку здійснення судового контролю та розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень у зведеному виконавчому провадженні.

При цьому, за зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені. Таким чином, дії виконавця щодо завершення виконавчого провадження є компетенцією виконавця, у провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частинами 1,2 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, оскільки чинним ЦПК України не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання кількох судових рішень, а такий порядок визначений ч.1 ст.287 КАС України, приходжу до переконання, що даний судовий спір слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, розяснити позивачу право на звернення до адміністративного суду із позовною заявою відповідно до ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 447 ЦПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про перерахунок заборгованості по аліментах, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Стрельбицький В.В.