Справа № 359/5215/17 Головуючий у І інстанції Вознюк С. М.
Провадження № 22-ц/780/391/18 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 33 17.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого - Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Опришка П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,

ВСТАНОВИЛА:

05 липня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом Свої вимоги мотивував тим, що 25 жовтня 2015 року, близько 22 години, відповідач ОСОБА_2, керуючи мотоциклом «Ява-350» по проїзній частині в напрямку міста Києва, виїхав за межі проїзної частини автомобільної дороги і здійснив на нього наїзд в районі будинку № 63 по вулиці Київський шлях в місті Борисполі.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2017 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Внаслідок цієї ДТП, ОСОБА_3 отримав легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, та знаходився на стаціонарному лікуванні в Бориспільській ЦРЛ та ортопедо-травматологічному центрі Київської обласної клінічної лікарні. На лікування було витрачено 9473 грн.

Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на лікування йому не надавав, відшкодувати в добровільному порядку заподіяний матеріальний збиток і моральну шкоду відмовляється.

Загальний розмір відшкодування за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року, з урахуванням вимог ч.1 та ч.2 ст.1195 ЦК України становить 20018 грн.

Позивач також зазначає, що внаслідок ДТП і, як результат, ушкодження його здоров'я, він позбавлений можливості нормально проживати, зазнав значних душевних страждань, стресу. В результаті отриманих травм у нього був порушений звичний устрій життя. Крім того, він тривалий час знаходиться на утриманні у своєї сім'ї - матері та сестри, чим ставить себе та своїх рідних у скрутне матеріальне становище. Він не може реалізувати себе в повному обсязі у професійній сфері.

Просив суд стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду в розмірі - 9473,00 грн., шкоду, задану його здоров'ю - 20018,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 120000,00 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1), - 9450 грн. 37 коп. на відшкодування витрат на лікування, та 40000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 49450 (сорок дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят) грн. 37 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно ст. 357 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 25 жовтня 2015 року, близько 22 години, відповідач ОСОБА_2, керуючи мотоциклом «Ява-350» по проїзній частині в напрямку міста Києва, виїхав за межі проїзної частини автомобільної дороги і здійснив на нього наїзд в районі будинку № 63 по вулиці Київський шлях в місті Борисполі.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2017 року ОСОБА_2 було засуджено за ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5100 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Цивільний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області від 29.05.2017 року вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2017 року залишено без змін (а.с.32-37).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного:

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.6 постанови №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав легкі тілесні ушкодження (забійна рана потиличної ділянки голови, струс головного мозку) і тілесні ушкодження середньої тяжкості ( перелом головки лівої малогомілкової кістки із зміщенням кісткових уламків).

Вказані наслідки сталися в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. п. 1.3,1.4,1.5, 2.3 "б", 2.9 «а», 12.1 Правил дорожнього руху, що знаходяться в причинному зв'язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

З виписки із медичної картки амбулаторного, стаціонарного хворого № 11084; копії виписки із історії хвороби стаціонарного хворого № медичної карти 17091/2257; копіїї листа комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» № 37 від 28.12.2016 рокувбачається, що позивач ОСОБА_3 в період з 25.11.2015 р. по 03.12.2015 р. та з 26.09.2016 р. по 03.10.2016 р., був госпіталізований та йому було проведено дві операції (а.с.12-14).

Внаслідок отриманих в ДТП тілесних ушкоджень позивач змушений був витратити грошові кошти на лікування, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.4-11).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди на користь позивача в розмірі 9450 грн. 37 коп.

Посилання ОСОБА_2 на те, що позивачем не надано доказів, які б підтвердили призначення йому саме тих медичних препаратів, що зазначені в квитанціях - безпідставні.

В матеріалах справи наявна виписка з історії хвороби ОСОБА_3, лист № 19 від 06 січня 2017 року Бориспілької центральної районної лікарні та лист № 37 від 28 грудня 2016 року Київської обласної лінічної лікарні з яких вбачається які саме медичні препарати були призначені позивачу ( а.с. 13-15). Саме ці препарати були прибдані ОСОБА_3, що підтверджується копіями квитанції. ( а.с. 4-11).

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п.3 ч.2 та ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір належного позивачу відшкодування завданої моральної шкоди, суд, першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості та справедливості та враховував характер, глибину моральних страждань, тривалості негативних наслідків, внаслідок чого позивач був вимушений звернутись до суду за захистом порушеного права, та дійшов до правильного висновку про стягнення на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 40000,00 гривень.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених у рішенні суду перешої інстанції та не можуть свідчити про його не законність.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому ввважає дане рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що повинна бути залишена без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК Укрїни.

Головуючий:

Судді: