Провадження номер 2/741/66/18
Єдиний унікальний номер 741/893/17
РІШЕННЯ

іменем України

20 вересня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого районного судді Дикого В.М.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

УСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду звернулась жителька м.Носівки вул.Кобизький шлях, 15, ОСОБА_1 з позовом до жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 про поділ майна колишнього подружжя.

У судовому засіданні позивачка пояснила, що 15 листопада 1996 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем по справі. До цього вона проживала в м.Сумах у двокімнатній квартирі, яка належала їй на праві власності. Після реєстрації шлюбу своє майно, яке складається з 69 найменувань, вона перевезла в місто Носівку в будинок відповідача.

Сімейне життя не склалось і за позовом ОСОБА_2 22 травня 2017 року Носівський районний суд виніс рішення про розірвання шлюбу.

У заяві до суду позивач вказала, що за 20 років спільного проживання вона з відповідачем придбали:

У 1997 році:

- шпалери на всі кімнати на суму 240 гривень,

- корморізку електричну вартістю 350 гривень,

- велосипед жіночий вартістю 119 гривень,

- ремонт автомобіля «Жигулі» на 102грн..

У 1998 році:

- встановлення газового балона 400грн.,

- ваза напільна 47грн.

У 1999 році:

- килим на підлогу 45грн.

У 2001 році:

- акумулятор 190грн.,

- покривало 85грн.,

- гвинтівка пневматична 200грн.,

У 2002 році:

- причіпний пристрій до автомобіля 250грн.,

- холодильник «Дніпро» 1800грн.,

У 2003 році:

- інкубатор електричний 370 грн.,

- шифер 5 листів 100 гривень,

У 2004 році:

- комплект для крісел та дивана 80гр.,

- причіп до легкового автомобіля 6000грн.,

- приватизація земельної ділянки 178грн.,

- автомобіль «Жигулі» 24840грн.,

- балони на газ метан 342грн.,

- оформлення документів на автомобіль 2090гр.

У 2005 році:

- кольоровий телевізор 980грн.,

- реєстрація причіпа 200гр.,

- оформлення довіреності 150грн.,

- газовий котел 3600грн.,

- установка котла 170грн.,

У 2006 році:

- портьєри на вікна 380грн.,

- тюль на вікна 380грн.,

- карнизи на вікна 190грн.,

- установка супутникової антени 1710грн.,

У 2008 році:

- кольоровий телевізор 1000грн.,

- кукурудзоочистка електрична 690грн.,

У 2009 році:

- скважина для води 6000гр.,

- крупорушка електрична 480грн.,

- сіялка ручна для грядок 276грн.,

У 2010 році:

- зимові шини для коліс 1080грн.,

- газонокосилка електрична 780грн.,

- переноска для газонокосилки 90грн.,

- лінолеум на веранду 400грн.,

У 2011 році:

- надгробна плита на могилу матері відповідача 230грн.,

- сітка металева два рулони 370грн.,

- плівка прозора для теплиці 170грн.,

- люстра в зал 176грн.,

У 2013році:

- пластик на стелю у веранду 190грн.,

- гіпсокартон 180грн.,

- унітаз 410грн.,

- пінопласт у веранду 440грн.,

- шпалери лінолеум у літню кухню 375грн.,

- насос для вигрібної ями 340грн.,

- морозильна камера 1700грн.,

- лінолеум на кухню 800грн.,

- килимки 120грн.,

- килим на підлогу 670грн.,

- вентилятор 290грн.,

У2015 році:

- акумулятор для легкового автомобіля 1200грн.,

- перереєстрація легкового автомобіля 1200грн.,

- техогляд 222грн.

Загальна вартість майна, набутого у шлюбі ,становить 66790грн..

У судовому засіданні позивач просила виділити їй телевізор вартістю 950 гривень, інкубатор вартістю 380 гривень, вентилятор вартістю 350 гривень, морозильну камеру вартістю 1700 гривень, килим вартістю 860 гривень, вазу вартістю 47 гр., гвинтівку пневматичну вартістю 200гр., два рулони сітки вартістю 370гр., велосипед вартістю 119 гр., покривало на кушетку вартістю 85гр., килимок на підлогу 60гр., плуг для обгортання картоплі вартістю 200гр., 10 кущів смородини вартістю 5600 гривень.

Позивачка просила виділити відповідачу шпалери вартістю 240гр., корморізку 350гр., акумулятор 190гр., причепний пристрій 250гр., люстру 176гр., лущилку 220гр., холодильник 1700гр., шифер 5 листів100гр., портьєри на вікна 380гр., портьєрна тканина 840гр., карниз 340гр., телевізор 1100гр., млин 183гр., сівалка ручна 245гр., кукурудзолущилка 690гр.. крупорушка 480гр., газонокосилка 780гр., переноска 90гр., пластик на стелю 190гр., гіпсокартон на стелю 180гр., унітаз 400гр., пластик, шпалера, лінолеум для літньої кухні 375гр., насос для вигрібної ями 340 грн., лінолеум 800гр., килимки на підлогу 120гр., 2 кролі 300гр., 7 курей 560гр., 12 нутрій 3600 гривень, 10 кущів смородини 5600 гривень.

Позивачка просила визнати її власністю автомобіль НОМЕР_1, вартість якого 52000гр.

Позивачка просила визнати її власністю 7 тисяч у.о., що складає 35198гр. в національній валюті України, від продажу будинку по вул.Вокзальна, 102 міста Носівки і зобов»язати ОСОБА_2 ОСОБА_3 повернути вказані кошти їй.

Позивачка просила причіп до легкового автомобіля залишити в користуванні відповідача з виплатою їй половини вартості причепа 3 тисячі гривень (повна вартість 6 тисяч гривень).

Позивачка просила стягнути з відповідача половину вартості скважини 3 тисячі гривень (повна вартість 6 тисяч гривень),половину вартості акумуляторної батареї 630 гривень (повна вартість 1260 гривень), половину вартості шин 960 гривень (повна вартість 1920 гривень), половину вартості супутникової антени 650 гривень (повна вартість 1300 гривень), половинний розмір її зарплати 4689гр.11коп. (повна сума 9378гр.23коп.), половинний розмір її пенсії 57563гр. (повний розмір 115127гр.64коп.), половинний розмір доходів від реалізації продукції с)г 31680гр.(повна сума 63360гр.).

У судовому засіданні позивачка підтримувала свої позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позивачки визнав частково: пояснив, що він не заперечує проти виділення позивачці телевізора, інкубатора, вентилятора, морозильної камери, килима, вази, гвинтівки пневматичної, двох рулонів сітки, велосипеда, покривала на кушетку, килимка, плуга для обгортання картоплі.

Відповідач пояснив, що автомобіль ВАЗ 21 07 був придбаний під час спільного шлюбу, тому, на його думку, вказаний автомобіль не може бути визнаний особистою приватною власністю позивачки. За погодженням сторін вартість автомобіля в комплекті з акумулятором, шинами була визначена в сумі 52 тисячі гривень.

Відповідач пояснив, що позивачка просить визнати її власністю 7 тисяч умовних одиниць, що складає 35198 гривень в національній валюті України від продажу будинку по вул.Вокзальна, 102 міста Носівки, і просить рішенням суду зобов»язати його повернути їх позивачці. Відповідач пояснив, що позивачка після смерті свого сина в жовтні 2005 року продала будинок по вул.Вокзальна, 102 міста Носівки. Але за скільки було продано будинок йому не відомо, і куди поділа позивачка гроші від реалізації будинку він не знає, бо ніяких коштів вона йому не давала. Можливо, вона віддала кошти іншому сину, який проживає в м.Києві.

Щодо причепа до легкового автомобіля, то він згоден сплатити позивачці половину його вартості, тобто три тисячі гривень.

Також він згоден сплатити позивачці половину вартості скважини, тобто три тисячі гривень.

Також він згоден сплатити половину вартості супутникової антени, тобто 650 гривень.

Щодо заробітної плати та пенсії позивачки, то відповідач пояснив, що він теж працював і в них був спільний сімейний бюджет, який вони витрачали за взаємною згодою сторін, тому він цю вимогу позивачки не визнає.

Відповідач пояснив, що він також не визнає надуману вимогу позивачки щодо сплати коштів в сумі 31860гривень від реалізації продукції сільського господарства. По- перше, ніхто обліку отриманих коштів від реалізації лишків продукції на ринку не вів, а по- друге, ті кошти, які вони отримували від реалізації лишків продукції на ринку, вони витрачали на власні потреби. А по -третє, він теж приймав участь у вирощуванні сільськогосподарської продукції.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного: згідно ст.60 сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що за час шлюбу позивачем і відповідачем було придбано: телевізор вартістю 950 гривень, інкубатор 380 гривень, вентилятор 350 гривень, морозильну камеру 1700 гривень, килим 860 гривень, вазу 47 гривень, гвинтівку пневматичну 200 гр., два рулони сітки 370гр., велосипед 119гр., покривало 85гр., килимок 60гр., 20 кущів смородини 11200гр., плуг 200гр., шпалери 240гр., корморізка 350гр., люстра 176гр., лущилка 220гр., холодильник 1700гр., шифер 5 листів 100гр., портьєри на вікна 380гр., портьєрна тканина 840гр., карниз 340гр., телевізор 1100гр., млин 183гр., сівалка ручна 245гр., кукурудзолущилка 690гр., крупорушка 480гр., газонокосилка780гр., переноска 90гр., пластик на стелю 190гр., гіпсокартон 180гр., унітаз 400 гр., пластик, шпалера, лінолеум 375гр., насос для вигрібної ями 340гр., лінолеум на підлогу 380гр., килимки 120гр., 2 кролі 300гр., 7 курей 560гр., 12 нутрій 3600гр., легковий автомобіль ВАЗ 2107 52 тисячі гривень, причіп до легкового автомобіля 6 тисяч гривень, скважина 6 тисяч гривень, супутникова антена 1300 гривень.

Таким чином , загальна вартість майна, набутого подружжям за час шлюбу, становить 96180 гривень, а вартість 1/2 вказаного майна буде становити 48090гр.

Поскільки позивачка просить виділити їй майна по 13 найменуваннях предметів, вказаних у позовній заяві на 10921гр., то за таких обставин з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 37169 гривень з тим, щоб позивачка отримала 1/2 вартості майна, набутого подружжям за час шлюбу.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд критично оцінює пояснення позивачки щодо обставин придбання легкового автомобіля ВАЗ 2107. У судовому засіданні позивачка пояснювала, що за кошти отримані від реалізації квартири в м.Сумах вона придбала легковий автомобіль і зареєструвала його на ім»я відповідача. У судовому засіданні було оглянуто договір купівлі-продажу квартири в м.Сумах, згідно якого ОСОБА_2 ОСОБА_4 продала квартиру ОСОБА_5 за 10924 гривні (а.с.15).

У судовому засіданні було оглянуто видаткову накладну про те, що «Український автомобільний холдинг» продав автомобіль ВАЗ 2107 ОСОБА_2 ОСОБА_3 за 24840 гривень.

Суд критично оцінює вимогу позивачки щодо визнання за нею права власності на грошові кошти в сумі 7 тисяч у.о., які вона буцімто отримала від продажу будинку по вул.Вокзальна, 102 міста Носівки, і покладення судовим рішенням обов»язку на відповідача повернути вказані кошти.

У судовому засіданні було оглянуто договір купівлі-продажу садиби від 26.10.2005 року, згідно якого ОСОБА_2 ОСОБА_4 продала ОСОБА_6 садибу по вул.Вокзальна, 102 міста Носівки за 15150 гривень (а.с.25).

Суд погоджується з позицією відповідача, що зарплата позивачки, її пенсія, доходи від реалізації лишків сільськогосподарської продукції входили до спільного сімейного бюджету, який витрачався в інтересах подружжя і на протязі 19 років подружжя жило в мирі і злагоді. І тільки починаючи з 2015 року подружні відносини стали погіршуватись, чого не заперечувала і сама позивачка. Підтвердженням того, що 19 років подружжя жили в мирі та злагоді є та обставина, що в жовтні 2005 року позивачка продала належний їй будинок по вул.Вокзальна, 102 міста Носівки. Якби позивачку щось не влаштовувало у відносинах з відповідачем, то вона мала повну можливість перейти жити в будинок по вул.Вокзальна, 102.

У судовому засіданні на запитання чому позивачка у віці 48 років вступаючи в повторний шлюб з відповідачем, не підписала в нотаріальному порядку договір про порядок володіння та користування спільним майном пояснила, що вона не чекала такого результату.

У судовому засіданні було допитано декілька свідків за клопотанням позивачки, але їх показання не мають ніякого доказового значення для вирішення справи по суті, поскільки їх показання зводились до характеристики особи відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

РІШИВ:

По цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна позов задовольнити частково.

ОСОБА_1 виділити в користування:

- телевізор вартістю 950 гривень,

- інкубатор вартістю 380 гривень,

- вентилятор вартістю 350 гривень,

- морозильну камеру вартістю 1700 гривень,

- килим вартістю 860 гривень,

- вазу вартістю 47 гривень,

- гвинтівку пневматичну вартістю 200 гривень,

- два рулони сітки вартістю 370 гривень,

- велосипед вартістю 119гривень,

- покривало на кушетку вартістю 85 гривень,

- килимок на підлогу вартістю 60 гривень,

- 10 кущів смородини вартістю 5600 гривень,

- плуг для обгортання картоплі 200 гривень,

ОСОБА_2 виділити в користування:

- автомобіль НОМЕР_2 вартістю 52 тисячі гривень,

- шпалери на всі кімнати вартістю 240 гривень,

- корморізка вартістю 350 гривень,

- люстра вартістю 176 гривень,

- лущилка вартістю 220 гривень,

- холодильник вартістю 1700 гривень,

- шифер 5 листів вартістю 100 гривень,

- портьєри на вікна вартістю 380 гривень,

- портьєрна тканина вартістю 840 гривень,

- парниз вартістю 340 гривень,

- телевізор ВТ вартістю 1100 гривень,

- млин вартістю 183 гривні,

- сівалка ручна вартістю 245 гривень,

- кукурудзолущилка вартістю 690 гривень,

- крупорушка вартістю 480 гривень,

- газонокосилка електрична вартістю 780 гривень,

- переноска вартістю 90 гривень,

- пластик на стелю вартістю 190 гривень,

- гіпсокартон вартістю 180 гривень,

- унітаз вартістю 400 гривень,

- шпалера, лінолеум вартістю 375 гривень,

- насос для вигрібної ями вартістю 340 гривень,

- лінолеум для підлоги вартістю 800 гривень,

- килимки на підлогу вартістю 120 гривень,

- 2 кролі вартістю 300 гривень,

- 7 курей вартістю 560 гривень,

- 12 нутрій вартістю 3600 гривень,

- 10 кущів смородини вартістю 5600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37169 гривень грошової компенсації в рахунок 1/2 вартості майна, набутого подружжям за час шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_4 480 гр.09 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В решті вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий