КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/520/101/18
УХВАЛА

24.01.2018

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

при секретарі Шевчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Другого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду міста ОСОБА_1 з поданням, в якому просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1, до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчими листом №1512/17327/2012 від 26.06.2013року, виданого Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку щомісячно.

Вимоги подання державний виконавець Другого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що на виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №1512/17327/2012 від 26.06.2013року, виданого Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку щомісячно.

Боржником у добровільному порядку рішення суду не виконано.

Оскільки боржником ОСОБА_3 рішення суду не виконується, державний виконавець Другого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 був вимушений звернутися до суду з вказаним поданням.

Згідно ч.4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судовому засіданні 24.01.2018року державний виконавець Другого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 надане подання підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення державного виконавця, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Другому Київському відділі Державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1512/17327/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси 26.06.2013року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно.

Виконавче провадження було відкрито 10.07.2013року.

22.08.2013року стягувач - ОСОБА_4 звернулася до державного виконавця з заявою про направлення подання про заборону виїзду боржнику - ОСОБА_3.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 17.04.2014 року за боржником встановлено заборгованість в розмірі 15020,04 грн. станом на 31.03.2014 року.

17.04.2014року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 11.02.2015року заборгованість ОСОБА_3 станом на 31.01.2015року становить 25 133,34грн.

22.02.2016року повторно складено розрахунок заборгованості, зі змісту якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 станом на 31.01.20116року становить 40 121,34грн.

Згідно відповіді ДПС України вбачається, що платник податків - ОСОБА_3 з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

З відповіді територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру в Одеській області вбачається, що згідно перевірки Єдиного державного реєстру МВС України та РІІС «Автомобіль» Одеської області за ОСОБА_3, 1968р.н., зареєстрований ТЗ ALFA ROMEO, д/н В5020ОІ, кузов №АВ75.

З відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області вбачається, що ОСОБА_3, 29.06.1968р.н., був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, знятий з обліку 17.04.2013року за рішенням суду, реєстрації немає.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, за боржником - ОСОБА_3 відсутнє нерухоме майно.

01.03.2017 року державним виконавцем складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 на загальну суму 57866,34 грн.

Згідно розрахунку заборгованості від 01.10.2017 року, заборгованість боржника становить вже 71703,66 грн. станом на 01.10.2017 рік.

Таким чином, з подання державного виконавця слідує, що на даний час рішення суду боржником не виконано, та не виконується навіть частково з моменту його ухвалення судом.

Крім того, суд зазначає, що 19.09.2013року, 20.05.2014року, 21.03.2016року та 27.03.2017року державний виконавець вже звертався до Київського районного суду міста ОСОБА_1 з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Однак, ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2013року, 21.05.2014року, 24.03.2016року та 14.04.2017року, у задоволенні подання Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки до подання не надано будь-яких доказів про повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем в повному обсязі не встановлений майновий стан боржника, тобто подання державного виконавця є безпідставним, не доведеним та не обґрунтованим.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Боржник зобовязаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з узагальненнями Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відтак, право державного виконавця на звернення із поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розвязання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

У відповідності до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду - до виконання зобовязання.

Відповідно дост.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під час розгляду справи судом були досліджені матеріали виконавчого провадження №905/В-8 з примусового виконання виконавчого листа №1512/17327/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси 26.06.2013року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, та вищевикладені обставини знайшли своє підтвердження.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження наявний акт державного виконавця Шкурінського С.С. відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції від 18.07.2014року зі змісту якого вбачається, що при перевірці відомостей за виконавчим документом виконавчий лист №1512/1732/2012, виданий 16.06.2013року Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, за участю понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6, встановлено, що виходом за адресою: м. Ізмаїл, вул. Бесарабська, 57, боржник ОСОБА_3 проживає за даною адресою, але тимчасово знаходиться в рейсі.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що боржник - ОСОБА_3 працює, отримує заробітну плату, яка надає можливість сплачувати аліменти у встановленому розмірі, та йому відомо про існування виконавчого провадження, однак на протязі пяти років рішення суду жодним чином не виконав, навіть частково.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2013року по справі №1512/17327/2012, яким стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4, на утримання дочки, ОСОБА_7, 22.01.2005року народження, у розмірі 1/3 частини від усіх доходів ОСОБА_3, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, тобто до 22.01.2023року, починаючи з 17.12.2012року, на теперішній час не виконано, що може ускладнити виконання виконавчого листа №1512/17327/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси 26.06.2013року, та з урахуванням усіх обставин в сукупності, є підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що наявність у боржника ОСОБА_3 невиконаних зобовязань, покладених на нього Київським районним судом м. Одеси згідно виконавчого листа, а саме несплачених сум боргу, є достатньою підставою для прийняття судом рішення про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 1, 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», п.8 ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст.441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_3, 29.06.1968року народження, ІПН НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України (без вилучення паспорту) до виконання ним своїх зобовязань згідно виконавчого листа №1512/17327/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси 26.06.2013року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно.

Копію ухвали невідкладно направити для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26), а також стягувачу, боржнику та державному виконавцю Другого Київського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 для відома.

Ухвала набирає чинності в момент її проголошення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.01.2018року.

Суддя Петренко В. С.