Справа № 125/30/16-ц
Провадження № 22-ц/772/1614/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 рокуСправа № 125/30/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Берегового О.Ю., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: представників особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 - адвокатів ОСОБА_4 і ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Барського районного суду Вінницької області від 22 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

Рішення ухвалив суддя Хитрук В.М.

Рішення ухвалено об 11.25 год. у м. Барі Вінницької області

Дата складання повного тексту рішення 22 січня 2015 року,

Встановив:

ОСОБА_6 звернулась з позовом до ОСОБА_7 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер її дід - ОСОБА_8. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 3,7 умовних кадастрових гектарів, право власності на яку належало спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1.

Оформити спадщину після смерті діда вона не має можливості, оскільки згідно довідки відділу Держгеокадастру у Барському районі Вінницької області від 4 листопада 2015 року № 03-1/1197 прізвище її діда записано як «ОСОБА_3» замість правильного «Мосендз». Крім того, оскільки вона не була зареєстрована в будинку діда, є необхідність у встановленні факту прийняття нею спадщини.

В зв'язку з цим просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) площею 3,70 га в умовних кадастрових одиницях, що розташована на території Супівської сільської ради Барського району по КСП «За мир», а саме: сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, що виданий на прізвище «ОСОБА_3»; факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_8 з ІНФОРМАЦІЯ_5 року; визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно - земельну частку (пай) площею 3,7 умовних кадастрових гектара, що знаходиться на території с. Супівка Барського району, та належала ОСОБА_8 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 22 січня 2015 року позов задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) площею 3,70 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), що розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «За мир», а саме: Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який виданий на ім'я ОСОБА_9.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_8 шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

Визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_8, а саме: право на земельну частку (пай) площею 3,70 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), що розташована на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області по КСП «За мир» (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1).

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6

Зазначив, що рішення суду першої інстанції вважає незаконним і необґрунтованим через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представники особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити. При цьому пояснили, що відсутні будь-які інші обгрунтування доводів скарги та докази, крім тих, що надані ОСОБА_3 до апеляційних і касаційної скарги, на підтвердження факту прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті його батька ОСОБА_8. Також пояснили, що у будинку, в якому до смерті проживав спадкодавець ОСОБА_8 і який належав йому на праві власності, проживають його онуки.

Позивач і відповідач, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу не надіслав. Позивач надала 19.07.2018 року відзив на апеляційну скаргу (а. с. 136-138), а 13.09.2018 року надала додаткові пояснення до відзиву (а. с. 157-159). У відзиві і поясненнях позивач просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до пункту 3 абзацу 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Отже, справа розглядається Апеляційним судом Вінницької області, який діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників особи, яка подала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали цивільної справи, відзив і додаткові пояснення до нього, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер дід позивача - ОСОБА_8 в с. Супівка Барського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим повторно 11 листопада 2014 року (а. с. 11).

Померлий ОСОБА_8 був батьком ОСОБА_10 - матері позивача ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_5 (а. с. 9); свідоцтвом про одруження ОСОБА_11 та ОСОБА_10 серії НОМЕР_6 (а. с. 8); свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 (а. с. 7).

ОСОБА_12 - матір позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 від 3 липня 1996 року (а. с. 13).

Згідно довідки виконавчого комітету Супівської сільської ради № 372 від 17.12.2015 року ОСОБА_8 до дня смерті -ІНФОРМАЦІЯ_5 року проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі своєю дружиною ОСОБА_13, яка померла в 2007 році (а.с.12).

Із виписки з книги реєстрації сертифікатів на земельну частку пай по КСП «За мир» с. Супівка Супівської сільської ради, виданої Відділом Держгеокадастру у Барському районі Вінницької області від 4 листопада 2015 року № 03-1/1197 вбачається, що зареєстровано сертифікат серії НОМЕР_1 за порядковим номером 1344 на ОСОБА_9, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2; розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 3,70 ум. кадастрових га (а. с. 10).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 15 січня 2016 року звернулася в суд з позовною до ОСОБА_7, який є її рідним братом (а. с. 2).

У цьому позові вона просила: встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) площею 3,7 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території села Супівки Барського району, а саме: сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який виданий на ім'я ОСОБА_9; встановити факт прийняття нею спадщини з ІНФОРМАЦІЯ_7 року, що відкрилася після смерті ОСОБА_8; визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) площею 3,7 умовних кадастрових гектарів і знаходиться на території с. Супівки Барського району, яка належала ОСОБА_8 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 (а. с. 4).

22 січня 2015 року Барським районним судом Вінницької області за наслідками розгляду даного спору постановлено рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено повністю (а. с. 21-23).

25 травня 2016 року ОСОБА_3, який не брав участі у справі, подав апеляційну скаргу і надав до апеляційної скарги письмові докази, а саме: свідоцтво про народження серії НОМЕР_8, із якого вбачається, що ОСОБА_3 народився 19 лютого 1952 року, батьком записаний: ОСОБА_9 (а. с. 33); відповідь Супівської сільської ради № 23 від 17.05.2016 року, якою сільська рада повідомляє про те, що довідки на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 сільська рада не видавала; спадкодавець заповіт не складав (а. с. 34); інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка свідчить про те, що 22.02.2016 року проведена державна реєстрація права приватної власності ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровим номером НОМЕР_9, площею 2,9497 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Супівської сільської ради Барського району Вінницької області, відносно якої 11.03.2016 року зареєстровано договір оренди землі № б/н від 23.02.2016 року, за яким ОСОБА_6 передала в оренду ОСОБА_14 земельну ділянку строком на 10 років (а. с. 35).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 3 червня 2016 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 22.01.2015 року (а. с. 41).

26 червня 2017 року ОСОБА_3 повторно подав апеляційну скаргу на рішення Барського районного Вінницької області від 22.01.2015 року (а. с. 44), до якої надав: свідоцтво про своє народження (а. с.54); свідоцтво про смерть ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а. с. 57); довідку № 130 від 21.03.2017 року, видану виконавчим комітетом Супівської сільської ради про те, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, одна і та ж особа (а. с. 58); виписку із погосподарських книг по Супівській сільській раді Барського району на ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, із якої вбачається наступне. У період 1940-1942 років ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 був сином ОСОБА_15 і ОСОБА_16. У період 1967-1969 років ОСОБА_9, будучи головою двору, мав дружину ОСОБА_17 і дітей, у тому числі сина ОСОБА_3. У період з 1970 року по 2000 рік ОСОБА_9 був чоловіком голови двору ОСОБА_13 (а. с. 55-56).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 5 липня 2017 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 22 січня 2015 року (а. с. 70-71).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 5 липня 2017 року, а справу передано до апеляційного суду для вирішення питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Барського районного суду від 22 січня 2015 року (а. с. 122-124).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, керуючись вимогами статті 367 ЦПК України, переглядає рішення суду першої інстанції щодо його законності і обгрунтованості за наявними у справі і додатково поданими особою, яка не була залучена до участі у справі та подала апеляційну скаргу ОСОБА_3, в межах доводів і вимог його апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у редакції чинній з 1 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

З урахуванням обставин справи до правовідносин по спадкуванню майна померлого ОСОБА_8 підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України у редакції від 18 липня 1963 року із послідуючими змінами до нього, тобто норми, що діяли на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (частина 1).

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (частина 2).

Згідно вимог статті 548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК України (1963 року) визначаються дії, що свідчать про прийняття спадщини. Такими є: якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо спадкоємець подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно вимог частин 1, 2, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції на підтвердження фактів зазначених в апеляційній скарзі, приймає і досліджує докази, що долучені до скарги та стосуються фактів, на які особа, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_3, посилається у цій апеляційній скарзі і за наявності виняткового випадку приймає докази, які не були подані ним до суду першої інстанції, враховуючи, що ОСОБА_3 надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, виходячи із того, що не подача доказів ОСОБА_3 об'єктивно не залежала від нього, оскільки він не був залучений до справи та не приймав участі у розгляді цієї справи.

При цьому, ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі не посилався на такі факти, як прийняття ним спадщини після смерті його батька ОСОБА_8, не зазначив цих фактів у своїй апеляційній скарзі і не надав відповідних доказів згідно вимог чинних на час відкриття спадщини статей: 548 (Прийняття спадщини), 549 (Дії, що свідчать про прийняття спадщини), 550 (Продовження строку на прийняття спадщини) ЦК України (1963 року).

Згідно відповіді Державного нотаріального архіву Вінницької області від 3 серпня 2018 року № 2149/01-18 спадкову справу на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_8, по фонду Барської районної державної нотаріальної контори, не виявлено; інформацію перевірено за 1997-2001 роки, так як архів Барської районної державної нотаріальної контори в архіві на зберіганні по 2001 рік, включено (а. с. 149).

Барська державна нотаріальна контора за № 442/01-16 від 20.09.2018 року надала відповідь суду апеляційної інстанції про те, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_8 заведена не була.

Отже, наведене свідчить про те, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_8 його син ОСОБА_3 не прийняв спадщину шляхом подачі державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, що вимагається пунктом 2 частини 1 і частини 2 статті 549 ЦК України (1963 року).

Згідно пункту 1 частини 1 і частини 2 статті 549 ЦК України (1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вчинивши ці дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_3 не обгрунтовував доводів своєї апеляційної скарги на предмет фактичного прийняття ним спадщини. У своїй апеляційній скарзі він не посилався і не зазначав фактів, які б свідчили про його реальні дії і які б полягали у вступі ним в управління чи володіння спадковим майном, які б були вчинені ним протягом шести місяців з дня відкриття спадщини та не надав відповідних доказів на підтвердження прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно зі ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За правилами статті 553 ЦК України (1963 року) спадкоємець за законом або заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається (частина 1).

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу) (частина 2).

Оскільки ОСОБА_3 не довів належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами прийняття ним спадщини після смерті його батька ОСОБА_8, із чого слідує висновок про те, що він не вчинив жодної з дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини, а отже враховуючи вимоги статей 553 і 549 ЦК України (1963 року) вважається, що він відмовився від спадщини.

Таким чином, ОСОБА_3 є таким, що не прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, оскільки не довів у судовому засіданні факт прийняття ним спадщини у визначеному законом порядку, передбаченому статтями 548, 549, 550 ЦК України і статтями 76-82 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності і достатності доказів та обов'язку доказування і подання доказів й підстави звільнення від доказування.

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є безпідставними, не грунтуються на вимогах як матеріального так і процесуального закону, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги в тому, що позивач фактично не прийняла спадщину після смерті свого діда, вона не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вона не надала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії є безпідставними, оскільки особа, що подала апеляційну скарга ОСОБА_3 сам не прийняв спадщину, про що зазначено вище: сам не зазначив фактів та не надав відповідних доказів того, що він у визначений законом строк і порядок прийняв спадщину (і якими саме діями це підтверджується), або ж звертався за її прийняттям до нотаріальної контори, або ж звертався із заявою про продовження строку на прийняття спадщини тощо, тобто, він не довів факту прийняття ним спадщини після смерті свого батька ОСОБА_8.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог, заявлених ОСОБА_6

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:М.В. Матківська
Судді:О.Ю. Береговий
В.В. Сопрун

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2018 року