РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2018 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

справу № 569/18035/17 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» про визнання майнових прав та заборону вчинення дій по передачі майнових прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Рівненського міського суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» (далі - ОК «ЖБК «Рівненська брама») про визнання майнових прав та заборону вчинення дій по передачі майнових прав, в якому просять суд визнати їх майнове право в рівних частках на квартиру будівельний номер АДРЕСА_1, а також майнове право ОСОБА_2 на кладову будівельний номер к10-5/3 загальною проектною площею 5,5 м.кв. на технічному поверсі у третій секції Об'єкту (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1). Також просять суд заборонити ОК «ЖБК «Рівненська брама» та будь-яким іншим особам, в тому числі правонаступникам ОК «ЖБК «Рівненська брама», вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнового права на квартиру будівельний номер 43 загальною проектною площею 62,47 м.кв. на восьмому поверсі у третій секції Об'єкту та на кладову будівельний номер к10-5/3 загальною проектною площею 5,5 м.кв. на технічному поверсі у третій секції Об'єкту.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник адвокат Волошин І.В. подали суду письмову заяву, в якій позов підтримали та просять його задовольнити у повному обсязі. Розгляд справи просять провести у їх відсутність. У разі неявки у судове засідання представника відповідача, не заперечують проти проведення заочного розгляду справи.

Представник ОК «ЖБК «Рівненська брама» в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки представника від відповідача не надійшло. Відзив (заперечення проти позову) відповідач не подав.

Разом з тим, голова ОК «ЖБК «Рівненська брама» Савчук А.С. подав суду письмову заяву про визнання позову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОК «ЖБК «Рівненська брама» визнав у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Натомість, виконавчий директор ОК «ЖБК «Рівненська брама» Савіцький О.С. подав суду письмову заяву про залишення позову без розгляду, в якій просить суд позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишити без розгляду з підстав несплати ними судового збору. При цьому, посилається на те, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про інвестиційну діяльність» і до них не можна застосовувати положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню повнiстю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що 25 серпня 2016 року між ОК «ЖБК «Рівненська брама» в особі голови кооперативу Савчука А.С. (далі - кооператив), що діє на підставі Статуту кооперативу, та позивачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3, асоційованими членами кооперативу (далі - пайовики), було укладено договір пайової участі в будівництві № 43/3 (далі - договір), за умовами якого пайовики вступають, а кооператив приймає пайовиків в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови по АДРЕСА_1 (Об'єкт) і реалізації статутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність квартири, будівельний номер 43 загальною проектною площею 62,47 м.кв., на восьмому поверсі в третій секції Об'єкту (квартиру).

Згідно пункту 1.2. договору, кооператив зобов'язується організувати і забезпечити будівництво Об'єкту та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність квартиру, обумовлену цим договором, за умови повної (в розмірі 100 відсотків) сплати пайовиком пайового внеску.

Пунктом 2.1. договору визначено, що загальний розмір внеску пайовика становить 629697,60 грн, що еквівалентно 24126,34 доларів США на день укладення договору, згідно середнього комерційного курсу долара, з розрахунку 10080 грн, що еквівалентно 386,20 доларів США, за один квадратний метр загальної площі квартири, без внутрішніх оздоблювальних робіт.

У відповідності до пункту 2.3. договору, пайовик сплачує вартість пайового внеску у визначений строк та у спосіб, погоджені сторонами в додатку № 1 до даного договору.

Згідно пункту 3.4. договору, кооператив зобов'язаний організувати і забезпечити будівництво Об'єкту та здачу його в експлуатацію у термін до 30 листопада 2016 року, за умови належного виконання пайовиком своїх зобов'язань щодо здійснення пайового внеску.

Свої зобов'язання по оплаті пайового внеску позивачі виконали у повному обсязі, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 1 від 25 серпня 2016 року на суму 150000 грн, № 2 від 26 серпня 2016 року на суму 150000 грн, № 3 від 29 серпня 2016 року на суму 150000 грн, № 4 від 30 серпня 2016 року на суму 150000 грн та № 5 від 31 серпня 2016 року на суму 29697,60 грн.

Факт виконання своїх фінансових зобов'язань перед кооперативом підтверджується також довідкою № 43/3 від 26 серпня 2016 року, виданою ОК «ЖБК «Рівненська брама», згідно якої позивачі сплатили пайовий внесок у повному обсязі згідно з договором пайової участі № 43/3 від 25 серпня 2016 року.

Крім того, 13 березня 2017 року між ОК «ЖБК «Рівненська брама» в особі голови кооперативу Савчука А.С. (далі - кооператив), що діє на підставі Статуту кооперативу, та позивачем ОСОБА_2, асоційованим членом кооперативу (далі - пайовик), було укладено договір пайової участі в будівництві № к10-5/3 (далі - договір № к10-5/3), за умовами якого пайовик вступає, а кооператив приймає пайовика в асоційовані члени кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови по АДРЕСА_1 (Об'єкт) і реалізації статутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність кладової будівельний номер к10-5/3 загальною проектною площею 5,5 м.кв. на технічному поверсі у третій секції Об'єкту (кладову).

Згідно пункту 1.2. договору, кооператив зобов'язується організувати і забезпечити будівництво Об'єкту та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність кладову, обумовлену цим договором, за умови повної (в розмірі 100 відсотків) сплати пайовиком пайового внеску.

Пунктом 2.1. договору визначено, що загальний розмір внеску пайовика становить 24345 грн, що еквівалентно 900 доларів США на день укладення договору, згідно середнього комерційного курсу долара, з розрахунку 4426,37 грн, що еквівалентно 163,64 доларів США, за один квадратний метр загальної площі кладової, без внутрішніх оздоблювальних робіт.

У відповідності до пункту 2.4. договору, пайовик сплачує вартість пайового внеску у визначений строк та у спосіб, погоджені сторонами в додатку № 1 до даного договору.

Згідно пункту 3.4. договору, кооператив зобов'язаний організувати і забезпечити будівництво Об'єкту та здачу його в експлуатацію у термін до 31 травня 2017 року, за умови належного виконання пайовиком своїх зобов'язань щодо здійснення пайового внеску.

Свої зобов'язання по оплаті пайового внеску позивач ОСОБА_2 виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 13 березня 2017 року на суму 24345 грн.

Факт виконання своїх фінансових зобов'язань перед кооперативом підтверджується також довідкою № к10-5/3 від 14 березня 2017 року, виданою ОК «ЖБК «Рівненська брама», згідно якої позивач сплатили пайовий внесок у повному обсязі згідно з договором пайової участі № к10-5/3 від 13 березня 2017 року.

Судом також встановлено, що станом на день звернення до суду Об'єкт не зданий в експлуатацію, будь-яких дій для здачі в експлуатацію будинку, де знаходиться квартира та кладова, відповідач не здійснює, чим порушує встановлені статтею 526 ЦК України загальні вимоги виконання зобов'язання: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

Як встановлено судом, відповідач, всупереч вимогам умов укладених договорів та цивільного законодавства України, не виконав взяті на себе зобов'язання, чим порушив законні права та інтереси позивачів, які з незалежних від них причин не можуть зареєструвати за собою право власності на належні квартиру та кладову, а тому не можуть володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним майном.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (частина друга стаття 3 Закону).

Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього.

Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладених між сторонами договорів, суд визнає позивачів такими, що набули майнових прав на квартиру та кладову, оскільки в повному обсязі виконали умови договорів пайової участі в будівництві № 97ф/2 та № к10-5/3.

Згідно статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і, відповідно, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права.

Як слідує з наданих позивачем письмових доказів, у період з жовтня по листопад 2017 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_7 було подано чотири позовні заяви про визнання недійсним договору уступки (цесії), в яких відповідачами були зазначені дочірнє підприємство «Градобуд-Рівне», ОК «ЖБК «Рівненська брама», Савчук А.С., що підтверджується витягом із офіційного веб-сайту «Судова влада» (цивільні справи № 686/23134/17, № 686/21826/17, № 686/22342/17, № 686/20914/17).

Аналогічні три позови було подано ОСОБА_8 до дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», Савчука А.С., ОК «ЖБК «Рівненська брама» про визнання недійсним договору уступки (цесії), зокрема, справи № 686/23217/17, № 686/20915/17, № 686/21821/17, у яких він вказує, що як засновник дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» недоотримує прибуток, який може бути розподілений між засновниками як дивіденди.

Оскаржуваний ОСОБА_7 і ОСОБА_8 договір уступки (цесії) від 18 червня 2015 року був укладений між дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне» (Цедент) та ОК «ЖБК «Рівненська Брама» (Цесіонарій). В порядку та на умовах, визначених цим договір уступки (цесії), Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває належні Цедентові права та обов'язки Інвестора-2, що відносяться до будівництва за Угодою № 20 про дольову участь у будівництві житлових будинків з об'єктами соціально-культурного призначення на АДРЕСА_1 від 22 серпня 2007 року та додаткових угод до неї, укладену між Замовником - Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, Інвестором-1 - ТзОВ «Реноме-Євробуд» та Інвестором-2 - дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне».

06 вересня 2016 року між тими ж сторонами було укладено договір уступки вимоги (цесії) у новій редакції, у відповідності до якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває належні Цедентові права та обов'язки Інвестора в повному обсязі, що відносяться до будівництва Кварталу житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1 (І черга) за Угодою про дольову участь у будівництві кварталу житлової та громадської забудови з торгівельно-розважальним центром на АДРЕСА_1 № 20 від 22 серпня 2007 року та усіх Додаткових угод, що є невід'ємною частиною основної Угоди.

За вказаним оскаржуваним договором уступки (цесії), дочірнє підприємство «Градобуд-Рівне» передало свої права та обов'язки інвестора щодо будівництва кварталу житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1 (І черга) для ОК «ЖБК «Рівненська Брама».

ОСОБА_7 є засновником (учасником) як ОК «ЖБК «Рівненська Брама» згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (із офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України), так і дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», що підтверджується таким же витягом.

ОСОБА_8 є засновником дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», про що він зазначає у своєму позові від 03 листопада 2017 року.

За наведеного, ОСОБА_7 як засновник (учасник) ОК «ЖБК «Рівненська Брама» та дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне», оскаржував укладений договір уступки вимоги (цесії) між юридичними особами, засновником яких він є, а ОСОБА_8 оскаржував договір, за яким були передані права інвестора для ОК «ЖБК «Рівненська Брама».

Суд визнає, що у випадку можливого задоволення позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визнання недійсним договору уступки (цесії), таке рішення мало би негативні наслідки для кожного із пайовиків, у тому числі і для позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки однією із сторін у договорах пайової участі у будівництві є ОК «ЖБК «Рівненська Брама», який придбав інвестиційні права у дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» саме за оскаржуваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 договором уступки права вимоги (цесії).

Наслідки визнання правочину недійсним (в даному випадку договору уступки (цесії) від 18 червня 2015 року) визначені статтею 216 ЦК України, зокрема, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За наведеного, під невизнанням майнових прав за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартиру і кладову слід розуміти заперечення засновником ОК «ЖБК «Рівненська Брама» і учасником дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» ОСОБА_7, а також учасником дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» ОСОБА_8 дійсності та належності ОК «ЖБК «Рівненська Брама» інвестиційних прав щодо будівництва кварталу житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1 (І черга), що відповідно створює невпевненість для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у дійсності їх майнового права на квартиру та кладову.

Таким чином, вищевказані позови до Хмельницького міськрайонного суду про визнання недійсним договору уступки (цесії) свідчать про невизнання засновником ОК «ЖБК «Рівненська Брама» і учасниками дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» наявності у ОК «ЖБК «Рівненська Брама» інвестиційних прав щодо будівництва кварталу житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1 за Договором уступки (цесії) від 18 червня 2015 року, який був укладений між дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне» та ОК «ЖБК «Рівненська Брама», що може мати наслідком невизнання права ОК «ЖБК «Рівненська Брама» на укладення договорів пайової участі в будівництві з будь-якими особами, у тому числі, і на укладення договорів пайової участі в будівництві з ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до вимог частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Враховуючи вимоги частини першої статті 8 ЦК України щодо застосування аналогії закону, суд визнає, що майнові права підлягають такому ж захисту, що і права власності.

За встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку про те, що існують реальні підстави передбачати можливість порушення майнового права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 іншими особами, оскільки визнання недійсним договору уступки (цесії) матиме наслідком застосування положень статті 216 ЦК України, а тому наявні підстави для застосування положень частини 2 статті 386 ЦК України з метою унеможливлення вчинення дій зі сторони відповідача чи інших осіб, направлених на порушення чи позбавлення відповідних прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3

При цьому суд визнає, що обраний позивачами спосіб захисту порушених та невизнаних цивільних прав та інтересів відповідає положенням статей 15,16 ЦК України та не є зловживанням правом у будь-якому вигляді.

Що стосується посилань виконавчого директора ОК «ЖБК «Рівненська брама» Савіцького О.С. на те, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про інвестиційну діяльність» і до них не можна застосовувати положення Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним зауважити наступне.

Договори громадян із організаціями, що залучають грошові кошти для будівництва житла, хоча й мають різні найменування (підряду, дольової участі у будівництві, спільної діяльності, купівлі-продажу з розстроченням платежу, відступлення права вимоги, інвестування у нерухомість та управління майном тощо), проте предмет договору й умови у них практично однакові: замовлення на будівництво житла для власних потреб.

Правовідносини між будівельною компанією (виробник) й фізичною особою (споживач, замовник) - це угода про послугу - будівництво житла.

За характером ці правовідносини подібні до положень статті 875 ЦК України. За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Враховуючи, що у пункті 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника, висновок про те, що цей Закон не регулює правовідносини між будівельною компанією й громадянами щодо будівництва житла для власних потреб, є помилковим.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 21 листопада 2012 року у справі № 6-101цс12 висловила правову позицію про те, що участь фізичної особи в будівництві багатоквартирного будинку з метою набуття права власності на квартиру в ньому не є інвестицією в розумінні Закону України «Про інвестиційну діяльність» і у разі виникнення спору щодо виконання зобов'язань за договором про таку участь у будівництві зазначений Закон не підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» про визнання майнових прав та заборону вчинення дій по передачі майнових прав задовольнити повнiстю.

Визнати майнове право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на квартиру будівельний номер АДРЕСА_1.

Заборонити Обслуговуючому кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» та будь-яким іншим особам, у тому числі правонаступникам Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама», вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнового права на квартиру будівельний номер АДРЕСА_1.

Визнати майнове право ОСОБА_2 на кладову будівельний номер к10-5/3 загальною проектною площею 5,5 м.кв. на технічному поверсі у третій секції Об'єкту (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1).

Заборонити Обслуговуючому кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» та будь-яким іншим особам, у тому числі правонаступникам Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама», вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнового права на кладову будівельний номер к10-5/3 загальною проектною площею 5,5 м.кв. на технічному поверсі у третій секції Об'єкту (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1).

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» в дохід держави 2560 (дві тисячі п'ятсот шістдесят) гривень 00 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Позивач - ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач - Обслуговуючий кооператив «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама», місцезнаходження: 29000, Хмельницька область, місто Хмельницький, вулиця Старокостянтинівське шосе,26, .

Суддя: Ю.П.Куцоконь