Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді: Іванова А.П.,

за участі секретаря судового засідання: Єфремової М.Й.,

представника заявника: ОСОБА_1

заінтересованої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, заінтересована особа ОСОБА_2, про видачу обмежувального припису,-

встановив:

12.10.2018 року Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому звернувся до суду із заявою в якій просив суд застосувати до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, обмежувальний припис у вигляді заборон спілкуватись з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та наближатись до місця її перебування. Направити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації (88000, м. Ужгород, вул. Тургенєва, 8) на проходження програми для кривдників строком на шість місяців.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.10.2018 року на адресу служби у справах дітей Ужгородського міськвиконкому надійшло повідомлення від Лінгвістичної гімназії ім. Т.Г. Шевченка Ужгородської міської ради про малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка постраждала від жорстокого поводження зі сторони батька ОСОБА_2, який проживає та зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

08.10.2018 р. бабуся ОСОБА_3 ОСОБА_4 (мама батька) повідомила адміністрацію закладу про те, що у суботу, 06.10.2018 року вона викликала наряд поліції на адресу м. Ужгород, вул. Герцена, 8 у звязку із вчиненням насильства фізичного, психологічного характеру над її онучкою, ОСОБА_3, батьком ОСОБА_2. Зі слів бабусі дівчинка голосно кричала і плакала, просила у неї захисту, оскільки тато її бив ногами (копав) та давав стусани. Така поведінка тата повторюється часто, тато бє та кричить на неї.

ОСОБА_3 підтвердила ті факти, що її батько неодноразово знущався над нею без поважних на те причин (не так подивилася на нього, не так сидить, не так їсть, не так розмовляє). Батько неодноразово застосовував та застосовує до неї фізичне насилля, батько бє її руками, а інколи навіть ногами (копає), постійно кричить на неї та принижує, не випускає гуляти, постійно закриває в кімнаті, не дає можливості та забороняє спілкуватись з друзями та однолітками.

10.10.2018 року дане питання було розглянуто на позачерговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому.

З посиланням на те, що ОСОБА_2 систематично допускає насилля в сімї відносно своєї доньки ОСОБА_3, заявник на підставі ст. ст. 24, 26, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» просить вимоги задовольнити.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_1 у судовому засіданні просив суд задовольнити заяву в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Пояснив, що 06.10.2018 року у нього був конфлікт із матірю, ОСОБА_4 і в цей конфлікт намагалась втрутитись його донька ОСОБА_3 і тому, під час сварки він її штовхнув рукою.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження 1-ФМ №065197 (а.с. 13), що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно повідомлення Лінгвістичної гімназії ім. Т.Г. Шевченка №206 від 09.10.2018 року (а.с. 6) інформація про фізичне і моральне насильство над ОСОБА_3 направлено до Ужгородського міської ради та Ужгородського відділу поліції.

Згідно психологічної характеристики (а.с. 7) ОСОБА_3 зарекомендувала себе, як дисциплінована та старанна учениця. Контактує з вчителями, адекватно сприймає зауваження та похвалу.

Згідно інформації про проведену бесіду з ученицею лінгвістичної гімназії ім. Т.Г. Шевченка (а.с. 8) ОСОБА_3 повідомила, що не відчуває себе в безпеці вдома біля батька: вона боїться за своє здоровя та життя, оскільки він часто поводиться неадекватно, залякує, може без будь-яких причин побити, забороняє їй спілкуватися з рідними та друзями, контролює всі її дії, проявляє агресію по відношенню до інших (часто не знайомих) людей. Зі слів учениці, у страху вона живе вже декілька років, але в останні три місяці ситуація особливо погіршилася й загроза посилилася.

Згідно розпорядження Ужгородського міського голови №456 від 10.10.2018 року (а.с. 9) вирішено: 1. Терміново провести відібрання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, від батька ОСОБА_2, як дитини, яка опинилась в умовах, які є загрозливими для її життя та здоров'я, у звязку з підозрою на вчинення батьком психологічного та фізичного насилля відносно неї. 2. Службі у справах дітей (ОСОБА_5Ю.), Ужгородському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (ОСОБА_6В.) провести відібрання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та влаштувати її в сімю родичів. 3. Ужгородському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (ОСОБА_6В.) вручити ОСОБА_2 офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сімї та винести захисний припис стосовно дитини. 4. Управлінню освіти (ОСОБА_7І.) організувати роботу психологічної служби системи освіти з дитиною, яка постраждала від психологічного та фізичного насилля. 5. Службі у справах дітей (ОСОБА_5Ю.) забезпечити влаштування малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в сімю родичів.

Згідно акту обстеження умов проживання від 11.10.2018 року (а.с. 14) ОСОБА_2 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5/4а. Зясовано, що в квартирі є електропостачання, газопостачання, водопостачання, основні необхідні меблі та побутова техніка. Стеля квартини вкрита тріщинами та плямами. Санітарно-гігієнічний стан житла потребує покращення. Наразі в квартирі відбувається ремонт. Для виховання та розвитку дитини в квартирі є наступні умови: окрема дитяча кімната облаштована ліжком, спортивними тренажерами, шафою. Є продукти харчування та одяг по сезону. В ході обстеження умов проживання ОСОБА_2 зізнався, що напередодні відібрання малолітньої він дав своїй доньці ОСОБА_3 запотиличник у звязку з тим що вона погана себе поводила (хамила). З його слів він для дитини є і батьком і матірю та дбає про її благо всіма своїми силами.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема: дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала дитина), особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону);

домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону);

кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону);

обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону);

особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч. 1 ст. 3 Закону);

психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких, батьки (мати, батько) і дитини (діти).

Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3, заявник стверджує, що ОСОБА_2 систематично допускає домашнє насильство у сімї по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_3, що знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» мають орган опіки та піклування.

Згідно з ч. ч. 2 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч. ч. 1 8 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» субєктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. З метою запобігання повторному вчиненню домашнього насильства та забезпечення виконання програми для кривдника дитину-кривдника може бути тимчасово влаштовано до родичів, у сімю патронатного вихователя або до установи для дітей незалежно від форми власності та підпорядкування, в яких створені належні умови для проживання, виховання, навчання та реабілітації дитини відповідно до її потреб. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин субєкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності домашнього насильства, а саме у даному випадку фізичного і психологічного насильства, що вчиняє ОСОБА_2 щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_3, суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів останньої вимоги заявника слід задовольнити частково та видати строком на чотири місяці обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 спілкуватись із малолітньою донькою ОСОБА_3 та наближатись до неї та до її місця перебування ближче 100 метрів та направити ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації (вул. Тургенєва, 8, м. Ужгород) на проходження програми для кривдників строком на 4 (чотири) місяці. На думку суду строк у чотири місяці для обмежувального припису буде достатнім для переосмислення ОСОБА_2 своєї поведінки щодо малолітньої доньки та проходження ним програми для кривдників.

Згідно з ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 3, 24, 26, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 258, 264, 265, 268, 273, 352, 350-1 - 350-8, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6/4а, яким:

заборонити ОСОБА_2 спілкуватись із малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та наближатись до неї та до її місця перебування ближче 100 метрів;

Обмежувальний припис видати строком на 4 (чотири) місяці.

Направити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6/4а, до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації (вул. Тургенєва, 8, м. Ужгород) на проходження програми для кривдників строком на 4 (чотири) місяці.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Ужгородський ВП ГУНП в Закарпатській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік, та Ужгородську міську раду.

Судові витрати, повязані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення виготовлений 25 жовтня 2018 року.

Головуючий-суддя: А.П. Іванов