Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5165/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 вересня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану, про що зроблено відповідний актовий запис № 1374.

Також вказує, що за час перебування в шлюбі у них народи лася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею.

Крім того, зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, з-за протилежних поглядів на шлюб та сім?ю, на сімейні відносини та сімейні обов?язки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя, що призводить до сварок через несумісність характерів. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім?ї стали неможливими. Із 2012 року вони разом не проживають, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ спільного майна на даний час відсутній, питання проживання та утримання дитини вирішене в добровільному порядку.

За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки, кожен з них має право на припинення шлюбних стосунків, а примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. Підстав для примирення не вбачає.

На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, розірвати і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Мартюшева».

Ухвалою суду від 11 липня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надавши заяву від 22 жовтня 2018 року про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Крім того, строк для примирення просила не надавати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву від 22 жовтня 2018 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Строк для примирення просив не надавати. Відзив на позовну заяву не подано.

Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07 вересня 2002 року, згідно даних свідоцтва про одруження (ОСОБА_4 1-СР № 072562 від 07 вересня 2002 року), - сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1374.

Також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (ОСОБА_4 І-СР № 008368 від 14 червня 2005 року), яка проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні.

Щодо місця проживання дитини між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами немає.

Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача ОСОБА_2, який повністю погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують з 2012 року, проживають окремо, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому, підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 206, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 07.09.2002 року (актовий запис № 1374) між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НС номер 669370, РНОКПП дані відсутні, місце реєстрації: АДРЕСА_1, 18001) та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Філоненко, ІНФОРМАЦІЯ_3, код НОМЕР_1, паспорт серії НЕ номер 278883, місце реєстрації: АДРЕСА_2, 18001), який зареєстрований Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_4