1Справа № 335/8403/18 2/335/2151/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Рибалко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Мереуци М.А.,

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка зазначила, що вона є пенсіонеркою за віком, єдиним її доходом є пенсія.

Позивач має єдиного сина ОСОБА_2, який є працездатнім та працевлаштований в ПАТ «Запоріжсталь» на посаді машиніста крану.

Останні роки ОСОБА_1 тяжко хворіє, пенсії, яку вона отримує, не достатньо для нормального проживання. Інших джерел доходу вона не має.

В зв'язку з цим, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку на її утримання, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і довічно.

Ухвалою суду від 04.09.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача надійшла заява про визнання позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем по тексту позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, актовий запис №2282.

ОСОБА_1 є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_2, яке видано 21.03.2006 року.

Пенсії, яку отримує позивачка, не вистачає їй для задоволення мінімальних життєвих потреб.

Відповідач по справі працює на ПАТ «Запоріжсталь», що підтверджується копією трудової книжки, та згідно довідки про доходи, має стабільний дохід.

Обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

В силу ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей.

При вирішення спору слід врахувати роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Позивачка по справі є самотньою літньою жінкою, хворіє низкою захворювань, що підтверджується випискою з медичної карти КУ «Запорізька міська клінічна лікарня №10». Інших дітей, крім відповідача вона не має. В зв'язку з тим, що вона не працює та отримує лише пенсію, їй не вистачає коштів для забезпечення своїх мінімальних життєвих потреб.

Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонером, тобто в правовому розумінні непрацездатною, хворіє низкою захворювань, тому приходить до висновку, що остання потребує утримання свого сина.

Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з'ясування обставин справи, розумності та справедливості, визнання відповідачем позову, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу, на утримання матері довічно, відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів, працює, а отже на думку суду має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі.

Відповідно до ст.ст. 79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, стягнення аліментів повинно бути проведено з дня звернення із позовом до суду, а саме з 19.07.2018 року.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 гривень, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 79, 191, 202, 205 СК України, ст. 12, 13, 141, 247, 263,265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати з 19.07.2018 року довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до суду апеляційної інстанції через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Повний текст рішення складений 03 жовтня 2018 року.

Суддя Н.І.Рибалко