Справа № 536/2655/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Колотієвського О. О. ,

при секретарі Клоновій І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ним було укладено договір банківського вкладу шляхом підписання заяви на оформлення вкладу «Стандарт» на 3 місяці № SAMDN0256 від 13.08.2013 року.

Згідно умов укладеного договору за період з 13.08.2013 року по 15.02.2014 року на рахунок клієнта відкритий у банку, ним були внесені кошти у загальному розмірі 35 000 гривень, що підтверджується банківською випискою з рахунку № 3313, відкритому у банку.

Відповідно до умов договору банк прийняв на себе зобовязання щомісячно нараховувати відсотки на суму вкладу у розмірі 16 % річних. Також договором було визначено, що на момент закінчення строку дії договору у разі відсутності заяви клієнта про виплату усіх належних йому коштів за договором, строк дії договору кожного разу автоматично продовжується на той же строк.

За період з 13.08.2013 року по 14.03.2014 року відповідачем на суму вкладу були нараховані відсотки у загальному розмірі 2 740 гривень 87 коп.

Згідно п. 21 договору - 14.03.2014 року у зв»язку зі зміною фактичного місця проживання та неможливістю подальшого обслуговування у відділеннях Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в одному з яких і було оформлено вказаний вище договір банківського вкладу, він у відділенні банку особисто заявив вимогу про розірвання договору та виплати йому належних за договором коштів. Проте банком кошти не були виплачені.

23.10.2014 року ним поштою на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про повернення належних йому коштів. У відповідь на вказану вимогу банком було надано пряме посилання на скановану копію листа - відповіді, що знаходиться за адресою https://corresp. privatbank. ua/r/s77s0omqhe, згідно якого банк відмовив у задоволенні вимоги з посиланням на невизначеність статусу банківської системи в Криму.

Таким чином, згідно банківської виписки з рахунку № 613003313 на відповідному рахунку, що належать йому, обліковуються кошти у загальному розмірі 37 740, 87 грн, які відповідач відмовляється виплачувати, чим порушує право позивача на вільне розпорядження своїм майном.

Щодо посилань відповідача на невизначеність статусу банківської системи в Криму, як на поважну підставу неможливості повернення вкладу - відповідно до ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк відповідає за своїми зобовязаннями всім своїм майном відповідно до законодавства. Банк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобовязань у разі зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади.

Згідно ч.3 ст. 95 ЦК України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином, стороною договору є невідокремлений підрозділ банку, що був розташований в Автономній Республіці Крим, а сам банк, який зареєстрований за законодавством України, наділений цивільною праводієздатністю та здійснює господарську діяльність за адресою, яка знаходиться на території України, що підтверджується витягом, наданими Головним управлінням регіональної статистики Державної служби статистики України.

Отже обовязок виплати коштів за договором згідно законодавства та договору покладається саме на відповідача, а не на його структурний підрозділ. Таким чином, невизначеність статусу банківської системи в Криму, де був розташований підрозділ банку, не може бути підставою для відмови у виплаті клієнтові належних йому за договором банківського вкладу коштів.

Згідно виписки, з моменту пред»явлення клієнтом вимоги про розірвання договору 14.03.2014 року банком було припинено нарахування відсотків, а сума нарахованих відсотків за останній період була зменшена відповідно до п. 24 договору на 489,71 грн., вказані дії суперечать п. 4 договору.

Внаслідок окупації Криму він змушений був звільнитися з постійного місця роботи, що знаходилося на території міста Севастополь та переїхати на материкову частину України.

Станом на теперішній час він є безробітним та з метою забезпечення власних потреб та потреб своєї сім»ї має гостру необхідність у коштах, які ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовляється йому виплачувати, тому прохає Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 - 35 000 гривень суми вкладу та 2 740,87 гривень нарахованих процентів за договором вкладу, 4 781,44 гривни процентів за банківським вкладом за період з 14.02.2014 року по 13.11.2014 року.

04.03.2015 року позивачем подано до суду заяву про зміну позовних вимог, згідно якої прохає стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його користь 1 515, 99 гривень процентів за банківським вкладом за період з 14.02.2014 року по 13.05.2014 року та 845,37 гривень 3 процентів річних за період з 14.05.2014 року по 31.01.2015 року, 8 234, 43 гривні інфляційних втрат за період з 14.05.2014 року по 31.01.2015 року.

13.05.2015 року позивачем також подано до суду заяву про зміну позовних вимог, згідно якої прохає стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його користь 1 132,54 гривні, трьох процентів річних за період з 14.05.2014 року по 30. 04. 2015 року та 23 909,66 гривень інфляційних втрат за період з 14.05. 2014 року по 30. 04. 2015 року.

13.07.2015 року позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої він прохає стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на його користь 37 233,48 гривень суми вкладу, 1 670,44 гривни процентів за банківським вкладом за період з 14.02.2014року по 13.05.2014 року, 1 311,01 гривень три проценти річних за період з 14.05.2014 року по 30.06.2015 року та 25 327,75 гривень інфляційних втрат за період з 14.05.2014 року по 30.06.2015 року. В обгрунтування змін позовних вимог надав додаткові розрахунки та докази.

17 травня 2018 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 в підтвердження факту укладення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договору банківського вкладу надав суду наступні документи:

Копія заяви № SAMDN0256 на оформлення вкладу «Стандарт на 3 міс» від 13.08.2013 р. (т. 1 а. с. 9, т. 2, а. с. 30);

Копія Банківської виписки від 12. 10. 2014 р. по рахунку № 3313 ( т. 1 а. с. 10-13; т. 2 а. с. 31-33);

Роздруківка шаблону договору «Стандарт», розміщеного за веб-адресою банку (т. 1 а. с. 14-15);

Копія квитанції від 13 серпня 2013р. (т. 2 а. с. 34).

Заява № SAMDN0256 на оформлення вкладу «Стандарт на 3 міс» від 13.08.2013 р. взагалі не є договором банківського вкладу, а лише документом з намірами здійснити банківський вклад, що передує договору. Крім того, у графі «Заявление оформил» цієї заяви міститься підпис не ідентифікованої особи, на даній заяві відсутня будь-яка печатка (штамп) ПАТ КБ ПРИВАТБАНК.

Оригіналу договору банківського вкладу, підписаного сторонами, позивач в суд не надав. А наданий позивачем шаблон договору, який не підписаний сторонами, без реквізитів договору та не містить іншої інформації щодо вкладу, не може бути документом, яким врегульовуються правовідносини за вкладом між ОСОБА_1 та ПАТ КБ ПРИВАТБАНК.

Копія банківської виписки по рахунку № 3313 підписана начальником Департаменту по координації роботи з клієнтами Кримського регіонального управління ОСОБА_3 також не є належним та допустимим доказом, оскільки згідно довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (т. 1, а. с. 219) в його організаційній структурі не існувало та не існує такого підрозділу як «Департамент по координації роботи з клієнтами Кримського регіонального управління» та в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК ніколи не працював співробітник ОСОБА_4 - заступник керівника відділення. Крім того, відповідно до Рішення Правління Банку № 18 від 15.05.2014 року на виконання вимог Постанови від 6 травня 2014 року № 260 Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя була припинена діяльність Кримського регіонального Управління ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, що підтверджується Витягом з протоколу № 18 засідання Правління Банку від 15.05.2014 року і це є загальновідомим фактом.

На квитанції, наданій позивачем, відсутній відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ (т. 2 а. с. 34), а тому не є належним доказом.

Крім того, позивачем була надана в суд копія листа вимоги від 23.10.2014 р., адресована ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якій міститься вимога переказати кошти на банківську картку ОСОБА_1 (т. 1, а. с. 16) та лист ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №20. 1. 0. 0. 0. /7-20141029/1273 від 17.11.2014 р.

В тексті листа ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», адресованому ОСОБА_1, ОСОБА_5 посилається на лист від 29.10.2014 р., а не на лист від 23.10.2011 р. З тексту зазначеного листа не вбачається факт наявності договірних відносин по конкретному договору банківського вкладу та не підтверджується наявність грошових коштів на депозитному вкладі № 0256, відкритого на території АР Крим. В своєму листі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надає загальну інформацію про ситуацію, яка склалася в банківській сфері на окупованій території АР Крим та про запровадження Національним банком України надзвичайного режиму роботи в Автономній республіці Крим та місті Севастополі. Крім того, ОСОБА_5 без посилання на конкретні правовідносини розяснює та рекомендує заявнику звернутися до будь-якого обслуговуючого відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та пройти відповідну ідентифікацію. Ідентифікація - встановлення особи Клієнта на підставі оригіналів або належним чином завірених копій документів при його зверненні до Банку для здійснення банківських операцій або одержання інформації з рахунків Клієнта в порядку, передбаченому Договором та чинним законодавством.

Отже, без проведення відповідної ідентифікації ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» неможливо встановити наявність чи відсутність правовідносин між Клієнтом та Банком, а також наявність чи відсутність укладених договорів та стану виконання взаємних зобовязань.

На підставі вищевикладеного, просила суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно з п. 1. 4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03. 12. 2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою правління Національного банку України від 12. 11. 2003 № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17. 12. 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція №492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п. 1. 8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п. 1. 9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п. 1. 10 Інструкції).

Пункт 10. 1 Інструкції №492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Відповідно до п. п. 1.3., 1.4., 2.9. Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174, форми касових документів, що формуються із застосуванням платіжних пристроїв, установлюються банком/небанківською фінансовою установою з урахуванням обов'язкових реквізитів, установлених цією Інструкцією, та технічних можливостей платіжного пристрою.

Касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Клієнт заповнює касові документи від руки чи за допомогою технічних засобів або банк (філія, відділення) за згодою клієнта заповнює касові документи із застосуванням технічних засобів або системи автоматизації банку (далі - САБ).

Банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі її здійснення в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

13.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з заявою № SAMDN0256 на укладення договору банківського вкладу «Стандарт», згідно якої позивач прохав банк оформити йому депозитний вклад в розмірі 31 000 гривень на строк 3 місяці до 13.11.2013 року включно, з процентною ставкою 16% річних, період нарахування процентів по вкладу 1 місяць.

Заява № SAMDN0256 на оформлення вкладу «Стандарт» на 3 міс. від 13.08.2013 р. взагалі не є договором банківського вкладу, а лише документом з намірами здійснити банківський вклад, що передує договору. У графі «Заявление оформил» цієї заяви міститься підпис не ідентифікованої особи, на даній заяві відсутня будь-яка печатка (штамп) ПАТ КБ ПРИВАТБАНК.

Оригіналу договору банківського вкладу, підписаного сторонами, позивач в суд не надав. А наданий позивачем шаблон договору, який не підписаний сторонами, без реквізитів договору та не містить іншої інформації щодо вкладу, не може бути документом, яким врегульовуються правовідносини за вкладом між ОСОБА_1 та ПАТ КБ ПРИВАТБАНК.

Копія банківської виписки по рахунку № 3313 підписана начальником Департаменту по координації роботи з клієнтами Кримського регіонального управління ОСОБА_3 також не є належним та допустимим доказом, оскільки згідно довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (т. 1, а. с. 219) в його організаційній структурі не існувало та не існує такого підрозділу як «Департамент по координації роботи з клієнтами Кримського регіонального управління» та в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК ніколи не працював співробітник ОСОБА_4 - заступник керівника відділення. Крім того, відповідно до Рішення Правління Банку № 18 від 15.05.2014 року на виконання вимог Постанови від 6 травня 2014 року № 260 Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя була припинена діяльність Кримського регіонального Управління ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, що підтверджується Витягом з протоколу № 18 засідання Правління Банку від 15.05.2014 року і це є загальновідомим фактом.

Крім цього, на квитанції наданій позивачем, відсутній відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ (т. 2 а. с. 34), а тому не є належним доказом.

Таким чином, надані позивачем заява № SAMDN0256 на оформлення вкладу «Стандарт» на 3 місяці від 13.08.2013 р. та квитанція не підтверджують факту укладення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» спірного договору, оскільки не є договором банківського вкладу та не відповідають вимогам Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174, та Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12. 11. 2003 № 492.

Отже, позивач не довів факту наявності правовідносин за договором банківського вкладу та внесення зазначених ним сум на рахунок за спірним договором.

Крім того, позивачем була надана в суд копія листа вимоги від 23.10.2014р., адресована ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якій міститься вимога переказати кошти на банківську картку ОСОБА_1 ( т. 1, а. с. 16) та лист ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №20. 1. 0. 0. 0. /7-20141029/1273 від 17.11.2014 р.

В тексті листа ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», адресованому ОСОБА_1, ОСОБА_5 посилається на лист від 29.10.2014 р., а не на лист від 23.10.2011 р. З тексту зазначеного листа не вбачається факт наявності договірних відносин по конкретному договору банківського вкладу та не підтверджується наявність грошових коштів на депозитному вкладі № 0256, відкритого на території АР Крим. В своєму листі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надає загальну інформацію про ситуацію, яка склалася в банківській сфері на окупованій території АР Крим та про запровадження Національним банком України надзвичайного режиму роботи в Автономній республіці Крим та місті Севастополі. Крім того, ОСОБА_5 без посилання на конкретні правовідносини розяснює та рекомендує заявнику звернутися до будь-якого обслуговуючого відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та пройти відповідну ідентифікацію. Ідентифікація - встановлення особи Клієнта на підставі оригіналів або належним чином завірених копій документів при його зверненні до Банку для здійснення банківських операцій або одержання інформації з рахунків Клієнта в порядку, передбаченому Договором та чинним законодавством.

Отже, без проведення відповідної ідентифікації ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» неможливо встановити наявність чи відсутність правовідносин між Клієнтом та Банком, а також наявність чи відсутність укладених договорів та стану виконання взаємних зобовязань.

Таким чином, наданий позивачем лист ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №20. 1. 0. 0. 0. /7-20141029/1273 від 17.11.2014 р. беззаперечно не підтверджує факту наявності укладеного спірного договору та наявності грошових коштів на рахунку позивача.

Крім того, у відповідності до положень ч. 1 ст. 3 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України.

З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків України, запобігання та уникнення ризиків у діяльності банків, беручи до уваги Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 Про часткову мобілізацію, ОСОБА_7 України Про затвердження Указу Президента України Про часткову мобілізацію, Декларацію Верховної ОСОБА_6 України від 20 березня 2014 року № 1139-VII Про боротьбу за звільнення України, ОСОБА_7 України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, ураховуючи неможливість здійснювати Національним банком України банківське регулювання та банківський нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю окремих банків та відокремлених підрозділів банків, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також неможливість виконання такими банками та відокремленими підрозділами банків вимог Законів України Про банки і банківську діяльність, Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом, або фінансування тероризму, Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю, інших нормативно-правових актів Національного банку України, що свідчить про здійснення ними ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи кредиторів, у тому числі інших банків, Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову від 6 травня 2014 року № 260 Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (далі Постанова НБУ № 260).

Згідно з п. 5 Постанови НБУ № 260, банки, у тому числі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Рішенням Центрального банку Російської Федерації (ОСОБА_5) № РН-33/I від 21. 04. 2014 року, також було припинено з 21 квітня 2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя ПАТ КБ ПРИВАТБАНК. За законодавством України чинність на окупованій території Автономної Республіки Крим нормативних актів Російської Федерації не визнається, та вони не підлягають виконанню. В той же час, наявність вказаного рішення Банку ОСОБА_5 щодо припинення діяльності на території АРК ПАТ КБ ПРИВАТБАНК унеможливлювало діяльність відокремленого підрозділу банку на території АРК та міста Севастополя Філії Кримське РУ ПАТ КБ ПРИВАТБАНК.

Таким чином, відокремлений підрозділ ПАТ КБ ПРИВАТБАНК на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя.

У зв'язку з цими обставинами ОСОБА_5 позбавлений будь-якої, в т. ч. технічної можливості перевірити наявність грошових коштів на рахунках позивача, так як відсутній доступ до інформації щодо клієнтів, які уклали договори з філією «Кримське регіональне управління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Крім цього, за законодавством Російської Федерації та відповідно до рішення Центрального Банку вказаної держави від 21 квітня 2014 року і рішень судів Російської Федерації відповідальність за повернення грошових коштів за вкладами покладено на автономну некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників».

02. 04. 2014 року було прийнято ОСОБА_7 № 39-ФЗ Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя. Метою цього Закону є забезпечення захисту інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, що зареєстровані та (чи) діють на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя станом на 16 березня 2014 року. У відповідності до ст. 4 цього Закону, Державна корпорація Агентство з страхування вкладів заснувало ОСОБА_3 у формі автономної некомерційної організації з метою реалізації цього ОСОБА_7 закону, передає йому майно, видає щодо ОСОБА_3 розпорядчі акти та здійснює інші повноваження, що передбачені цим ОСОБА_7 законом.

Створена окупантом ОСОБА_3 некомерційна організація Фонд захисту вкладників (АНО ФЗВ) взяла на себе права на придбання прав (вимог) по зобов'язанням Банку і здійснення компенсаційних виплат у порядку, встановленому статтями 7 та 9 ОСОБА_7 Закону від 02 квітня 2014 року № 39-ФЗ. Згідно з ст. 7 ОСОБА_7 Закону № 39-ФЗ Банком ОСОБА_5 направлено на адресу АНО ФЗВ повідомлення про виникнення підстав для придбання АНО ФЗВ прав (вимог) по вкладам, що розміщені в структурних підрозділах банків.

Таким чином, АНО ФЗВ законодавством РФ було призначено, а АНО ФЗВ взяв на себе зобов'язання здійснювати компенсаційні виплати у тому числі клієнтам Філії Кримське РУ ПАТ КБ ПРИВАТБАНК за рахунок майна Банку, що перебувало на території АРК та м. Севастополя, поза волею відповідача.

В матеріалах цивільної справи №536/2655/14-ц містяться докази, якими підтверджується факт звернення Позивача ОСОБА_1 із заявою від 23. 04. 2013р. про здійснення компенсаційної виплати до АНО «ФЗВ» ( т. 2, а. с. 4). Крім того, Позивач підтверджує, що дійсно звертався до зазначеної організації з відповідною заявою, однак заперечує факт отримання від АНО «ФЗВ» такої компенсаційної виплати та надав суду в якості доказів розписку про отримання від АНО «ФЗВ» документів, долучених до своєї заяви від 23. 04. 2013р. та листи від АНО «ФЗВ» на його адресу за вих. № 9534 від 15. 06. 2015р. та вих. № 1/21 від 09. 01. 2018р. (т. 2, а. с. 235-236; т. 3, а. с. 32-34).

Отже, зазначені документи від АНО ФЗВ надійшли з порушенням процедури визначеної Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень,затвердженою Наказом Міністерства юстиції від 27. 08. 2008 № 1092/5/54, а тому не є належним та допустим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Крім цього, на адресу суду надійшли документи з Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у звязку з виконанням доручення суду щодо вчинення окремих процесуальних дій відносно Автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників» за вих. №7-Ін-144/16/06/7284 від 09. 10. 2017р. (т. 3, а. с. 19-24), якими не підтверджується факт неотримання ОСОБА_1 компенсаційних виплат від цієї організації.

Отже, оригіналу звернення Позивача до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо розірвання договору SAMDN0256 від 13.08.2013 р. з штампом Відповідача та датою вхідної кориспондеції суду надано не було.

Якщо припустити, що такий договір між сторонами існує, то Позивачем не виконані вимоги щодо розірвання договору банківського вкладу, а тому порушення Відповідачем умов договору (щодо видачі вкладу та коштів з рахунку) відсутнє.

За таких обставин судом встановлено, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів укладення договору банківського вкладу відповідно до вимог до ч. 1 ст. 1059 ЦК України, з заявами про забезпечення даних доказів відповідно до вимог ЦПК України позивач до суду не звертався, а тому відсутні підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та стягнення заборгованості відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_8