Справа №265/6891/18
Провадження №2-о/265/985/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.С.
розглянувши в залі судових засідань без участі заявника та представника заінтересованої особи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення, заінтересована особа: Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, -
В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, якою просить встановити факт того, що диплом № НОМЕР_1 який був виданий 20.07.1976 року на ім`я ОСОБА_2 , належить йому, ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог заяви заявник зазначає, що з 1973 по 1976 року він навчався у середньому профучилищі № 26 м. Донецьк та отримав професію слюсаря вентиляційника четвертого розряду, про що було видано диплом № НОМЕР_1 від 20.07.1976 року на ім`я ОСОБА_2 . 21.07.1976 року була заповнена трудова книжка НОМЕР_2 тресту «Сантехелектромонтаж» на ім`я ОСОБА_1 , в якій було зроблено запис про навчання у професійно технічному училищі № 26 м. Донецьк. У серпні 2018 року він звернувся до Лівобережного об`єднаного ПФУ з заявою про призначення пенсійних виплат, але під час огляду його документів, було виявлено розбіжності у написанні прізвища в дипломі № НОМЕР_1 , який було видано 20.07.1976 року та іншими документами. На цей час, училище, яке видало диплом, перебуває на території непідконтрольній Україні, у зв`язку з чим, не має можливості виправити допущену описку. На підставі викладеного просив заяву задовольнити та встановити факт належності йому диплому № НОМЕР_1 виданого 20 липня 1976 року середнім професійно технічним училищем № 26 м. Донецьк Донецької області.
Заявник до судового засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.
Представник заінтересованої особи, до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить вирішити порушене заявником питання на розсуд суду.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.
У ст. 46 Конституції України закріплене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно п. 6 ч. 1; ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Так, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого 05 вересня 1958 року Залізничним р-Бюро ЗАГС м. Сталіно, (складено російською мовою), ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За даними паспорту громадянина України, серія НОМЕР_4 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Донецьк Донецької області.
3гідно військового білету серія НОМЕР_5 виданого Київським районним військовим комісаріатом м. Донецьк Донецької області на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі 5 зазначено, що ОСОБА_1 має середню освіту, закінчив Донецьке міське ПТУ № 26 у 1976 році за спеціальністю слюсар вентиляцій ник.
Згідно відомостей трудової книжки НОМЕР_6 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що останній у період з 01 вересня 1973 року по 19 липня 1976 року навчався у міському ПТУ № 26 м. Донецька. Зазначений запис було внесено до трудової книжки на підставі диплому № НОМЕР_1 .
Отже проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт, що диплом № НОМЕР_1 , виданий міським професійно технічним училищем № 26 м. Донецька 20 липня 1976 року дійсно належить заявнику ОСОБА_1 . При цьому наявність помилки при написанні прізвища заявника у дипломі позбавляє його можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення; виправити помилку на даний час неможливо.
Наведене дає підстави вважати заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий учбовим закладом, в якому навчався заявник, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому забезпечить виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать громадянину відповідно до положень ст. 46 Конституції України.
Керуючись ст.ст.3, 259, 263, 264, 265, 315, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення, - задовольнити.
Встановити, факт того, що диплом № НОМЕР_1 , виданий міським професійно технічним училищем № 26 м. Донецька 20 липня 1976 року на ім`я « ОСОБА_2 », дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю міста Донецька Донецької області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст даного рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Суддя І.Г. Мельник