АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1003/18 Справа № 204/5119/16 Головуючий у 1 й інстанції - Дубіжанська Т.О. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 151 184 грн. 94 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 20 червня 2012 року між ПАТ «Акта Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № /Т/973827 на споживчі потреби, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 94 000 грн., взявши на себе зобов'язання не пізніше 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 4 199 грн. 07 коп. погасити кредит. В порушення умов договору відповідач не здійснював своєчасне погашення кредиту та сплату нарахованих процентів за користування кредитом у встановлені договором строки.

Таким чином, станом на 20 липня 2016 року заборгованість складається з: строкової заборгованості по кредиту у розмірі 17 236 грн. 82 коп.; простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 53 267 грн. 55 коп.; строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 0,03 грн.; простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 18 грн. 45 коп.; простроченої комісії за обслуговування кредиту у розмірі 78 359 грн. 09 коп.; штраф по кредиту у розмірі 2 300 грн. Тому позивач вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року позовні вимоги ПАТ «Акта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акта Банк» суму строкової заборгованості по кредиту у розмірі 17 236 грн. 82 коп., прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 53 267 грн. 55 коп., строкову заборгованість по відсоткам у розмірі 0,03 грн., прострочену заборгованість за відсотками у розмірі 18 грн. 45 коп., прострочену комісію за обслуговування кредиту у розмірі 78 359 грн. 09 коп., штраф по кредиту у розмірі 2 300 грн., судові витрати по справі у розмірі 2 267 грн. 72 коп., а всього 153 449 грн. 66 коп.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог,

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати з наступних підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 20 червня 2012 року між ПАТ «Акта Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № /Т/973827 на споживчі потреби, грошові кошти у сумі 94 000 грн. строком до 19 червня 2017 року.

ОСОБА_2 порушив прийняті на себе договірні зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 20 липня 2016 року прострочена заборгованість відповідача перед банком становить 151 181 грн. 94 коп. та складається з: строкової заборгованості по кредиту у розмірі 17 236 грн. 82 коп.; простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 53 267 грн. 55 коп.; строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 0,03 грн.; прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 18 грн. 45 коп.; прострочена комісія за обслуговування кредиту у розмірі 78 359 грн. 09 коп.; штраф по кредиту у розмірі 2 300 грн.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача виникла заборгованість внаслідок невиконання умов кредитного договору, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Згідно п.2.1.2. кредитного договору, позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 2632,00 грн., що розраховується як 2,80 відсотків від суми кредиту та включається в суму щомісячного платежу.

Оскільки ПАТ «АктаБанк», за умовами кредитного договору № /Т/973827 від 20 червня 2012 року надано відповідачу кредит на споживчі цілі, то особливості регулювання даних відносин визначаються ЗУ «Про захист прав споживачів».

Пунктом 3 ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не с послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Послуга, відповідно до п.17 ст.1 даного Закону, - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Отже, під послугою слід розуміти вчинення певних дій (діяльності), які мають корисний ефект для послугоотримувача.

Частинами 1, 2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Відповідно до п. 3.6. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Згідно до п. 3.4. вказаних Правил, банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що комісія за супроводження кредиту не є послугою у розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», а є дією, яку банк вчиняє на власну користь.

Таким чином, умова кредитного договору щодо сплати позичальником щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 2632,00 грн. не відповідає вимогам законодавства України.

Крім того, в умовах кредитного договору не визначено предмету даної послуги, що саме слід розуміти під комісією за супроводження кредиту та не зазначено нормативного обґрунтування вартості такої послуги, що є обов'язковим відповідно Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, згідно постанови Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168.

Також, п.2.4. постанови Правління Національного банку України від 18.06.2003р. №255 «Про затвердження правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України» визначено поняття комісійних доходів і витрат, а саме - операційні доходи і витрати за наданими (отриманими) послугами, сума яких обчислюється пропорційно сумі активу або зобов'язання чи є фіксованою. В підпунктах а); б) і в) зазначеного пункту постанови, наведено перелік банківських комісій, які класифіковані в залежності від мети їх оцінки та основи обліку пов'язаного з ними фінансового інструменту.

Однак з даного переліку видів банківських комісій не вбачається такого виду комісії, як комісія за супроводження кредиту.

Умова кредитного договору № /Т/973827 від 20 червня 2012 року щодо зобов'язання ОСОБА_2 по сплаті комісії за супроводження кредиту є нікчемною, а вимога ПАТ «АктаБанк» щодо сплати відповідачем грошових коштів в сумі 78 359,09 грн. за супроводження кредиту не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 8-10 ст. 17 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», юридична особа набуває статусу банку і право на здійснення банківської діяльності виключно після отримання банківської ліцензії та внесення відомостей про неї до Державного реєстру банків. Забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії. Особи, винні у здійсненні банківської діяльності без отримання банківської ліцензії, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно до постанови Правління Національного банку України від 15 січня 2015 року № 19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «АктаБанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 січня 2015 року №6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АктаБанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Відповідно до цього, після відкликання Фондом гарантування вкладів Фізичних осіб банківської ліцензії, ПАТ «АктаБанк» втрачає право на здійснення будь-якої банківської діяльності і несе відповідальність за порушення вказаних норм закону.

За таких обставин, здійснення нарахування ПАТ «АктаБанк» відсотків та комісій за супроводження кредиту після 15 січня 2015 року прямо заборонено законодавством України, оскільки банк знаходиться в стані ліквідації та не здійснює будь-яку банківську діяльність, в тому числі не здійснює супроводження кредиту.

Позовні вимоги ПАТ «АктаБанк» до ОСОБА_2 щодо стягнення відсотків за кредитом починаючи з 16 січня 2015 року є такими, що не підлягають задоволенню внаслідок відкликання банківської ліцензії та початку процедури ліквідації.

З урахуванням викладеного, стягненню на користь ПАТ «АктаБанк» підлягає сума відсотків за період з 17 червня 2013 року по 16 січня 2015 року в сумі 11,76 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, правильно дійшовши висновку про те, що у відповідача дійсно наявна заборгованість перед позивачем, не перевірив законності нарахування відсотків та комісії за обслуговування кредиту та помилково визначився з загальною сумою заборгованості, яка підлягає стягненню.

Таким чином, прострочена заборгованість відповідача перед банком, яка підлягає стягненню становить 72 816,13 грн. та складається з: строкової заборгованості по кредиту у розмірі 17 236 грн. 82 коп.; простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 53 267 грн. 55 коп.; прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 11 грн. 76 коп.; штраф по кредиту у розмірі 2 300 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "АктаБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 72 816,13 грн., яка складається з: строкової заборгованості по кредиту у розмірі 17 236 грн. 82 коп.; простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 53 267 грн. 55 коп.; прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 11 грн. 76 коп.; штраф по кредиту у розмірі 2 300 грн.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ПАТ "АктаБанк" підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1092,24 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року - скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Акта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Акта Банк» заборгованість за кредитним договором № /Т/973827 від 20 червня 2012 року у розмірі 72 816,13 грн., яка складається з: строкової заборгованості по кредиту в сумі 17 236 грн. 82 коп.; простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 53 267 грн. 55 коп.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 11 грн. 76 коп.; штраф по кредиту в розмірі 2 300 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1092,24 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.О. Макаров