Справа № 487/6179/17
Провадження № 2/487/715/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ободенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі частини житлового приміщення, що знаходиться у спільній частковій власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про припинення права на частку у праві спільної часткової власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

27.11.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі частини житлового приміщення, що знаходиться у спільній частковій власності.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що їй на праві власності належить 7/27 частин квартири АДРЕСА_1. Відповідачу ОСОБА_3 належить 4/27 частин спірної квартири, відповідачу ОСОБА_2 - 16/27 частин квартири. На теперішній час між сторонами виник спір з приводу користування та поділу в натурі квартири як об'єкту права спільної часткової власності. Посилаючись на відсутність згоди відповідачів щодо порядку володіння та користування квартирою, що позбавляє її (позивача), як власника, можливості здійснювати свої права щодо володіння та користування майном, просила виділити в натурі належну їй частку, а саме 7/27 частин квартири АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 30.11.2017 року провадження по справі було відкрито.

05.03.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про припинення права на частку у праві спільної часткової власності на квартиру.

В обґрунтування позову зазначав, що йому на праві власності належить 16/27 часток квартири АДРЕСА_3. ОСОБА_1 належить 7/27 часток квартири, та ОСОБА_3 - 4/27 часток квартири. На сьогоднішній день спірна квартира використовується для його проживання разом з родиною. Спільне проживання в квартирі з відповідачем неможливе. Крім того відповідач проживає на території Російської Федерації, має у власності інше житло, а тому припинення права власності на належну їй частину квартири АДРЕСА_2 не спричинить істотної шкоди її інтересам та інтересам сім'ї. Посилаючись на викладене ОСОБА_2 просив припинити право власності ОСОБА_1 на 7/27 часток квартири АДРЕСА_2, визнати за ним право власності на 7/27 часток зазначеної квартири, стягнути на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі ринкової вартості 7/27 часток квартири АДРЕСА_2.

Зустрічний позов ОСОБА_2 був прийнятий до сумісного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 за первісним позовом не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2

Представник позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зустрічні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 за первісним позовом у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1999 року квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_4 (1/3 частка), ОСОБА_5 (1/3 частка), ОСОБА_2 (1/3 частка).

01.05.2005 року померла ОСОБА_4

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.09.2013 року належну ОСОБА_4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_3, а саме 1/9 частку успадкувала донька - ОСОБА_1.

14.03.2012 року помер ОСОБА_5

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2013 року належну ОСОБА_5 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 успадкували ОСОБА_2 (1/3 частку), ОСОБА_3 ( 1/3 частка), ОСОБА_1 (1/3 частка).

Таким чином на теперішній час ОСОБА_1 належить 7/27 часток квартири АДРЕСА_3.

Відповідачу ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1999 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.01.2006 року, Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2013 року належить 16/27 часток квартири АДРЕСА_2.

Відповідачу ОСОБА_3 належить 4/27 частин квартири АДРЕСА_2.

Згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи №125-034/1 від 15.06.2018 року квартира АДРЕСА_2 розташована на 3 поверсі п'яти поверхового цегляного житлового будинку. Згідно технічного паспорту МБТІ, до складу приміщень входять: коридор площею 7,60 кв.м., вбудована шафа площею 0,40 кв.м., вбиральня площею 0,90 кв.м., ванна площею 2,1 кв.м., кухня площею 5,1 кв.м., житлова кімната площею 9,0 кв.м., житлова кімната площею 18,4 кв.м., житлова кімната площею 13,4 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м.. Загальна площа квартири складає 57,8 кв.м., в тому числі житлова площа 40,80 кв.м., висота приміщень 2,58 м. Відповідно до правовстановлюючих документів співвласниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 ( 16/27 частин), ОСОБА_3 (4/27 частин), ОСОБА_1 ( 7/27 частин). Згідно зазначеного Висновку, провести поділ квартири АДРЕСА_2 між співвласниками на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об'ємно - планувальні характеристики квартири, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток співвласників та наближених до ідеальних часток співвласників, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2-15-2005 "Будівлі і споруду. Житлові будинки. Основні положення" технічно не можливо.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Зміст права власності, який полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Враховуючи зміст позовних вимог, відповідно до яких ОСОБА_1 просить здійснити виділ її частки із спільного майна, домовленості про що не було досягнуто між співвласниками, спірні правовідносини регулюються саме нормами ст. 364 ЦК України.

Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності (а не відповідно до норм житлової площі на одного мешканця відповідно до положень ЖК України) та визначальним для виділу частки або поділу будинку внатурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідно до вищенаведеного висновку судової будівельно-технічної експертизи №125-034/1 провести поділ квартири АДРЕСА_2 між співвласниками на самостійні ізольовані квартири технічно не можливо, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про виділ в натурі частини житлового приміщення, задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 365 ЦК України, право на частку у спільному майні може бути припинено якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі, 2) річ є неподільною, 3) спільне володіння і користування майном є неможливим, 4) таке припинення не завдає істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Отже, зі змісту вказаної норми вбачається, що для припинення права власності на частку в спільному майні необхідна наявність хоча б однієї умови, при цьому суттєвим обмеженням примусового припинення права власності на частку у спільному майні є передбачена п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України умова воно не повинно завдати шкоди співвласникові та членам його сім'ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-68 цс14.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позбавлення відповідача - ОСОБА_1 права власності на належну їй частину квартири не завдасть істотної шкоди її інтересам, та інтересам її сім'ї.

Згідно ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно Висновку №125-034 судової оціночно-технічної експертизи від 07.05.2018 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 загальною площею 57,8 кв.м. становитиме 613142 грн., ринкова вартість 16/27 часток квартири становитиме 363343 грн., ринкова вартість 11/27 часток квартири становитиме - 249799 грн., в тому числі 7/27 частин - 158963 грн., 4/27 частин - 90836 грн.

Як вбачається з квитанції № 0.0..1 від 14.05.2018 року ОСОБА_2 сплатив на депозитний рахунок ТУ ДСА України залогові кошти у розмірі 158963 грн.

Оцінивши усі докази у сукупності, враховуючи, що частка у спільній власності, на яку відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 має право, є незначною та не може бути виділена в натурі, спільне володіння та користування спірним майном неможливо, суд дійшов висновку, що оплатне припинення права відповідача за зустрічним позовом на частку у спільній власності не завдасть істотної шкоди її інтересам.

Одночасно, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору та витрати пов'язані з проведенням експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділ в натурі частини житлового приміщення, що знаходиться у спільній частковій власності - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: Російська АДРЕСА_4) третя особа ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) про припинення права на частку у праві спільної часткової власності на квартиру - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 7/27 часток квартири АДРЕСА_5.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/27 часток квартири АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 7/27 часток квартири АДРЕСА_5 у сумі 158963 грн., які внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок ТУ ДСА України за квитанцією № 0.0..1 від 14.05.2018 року у справі № 487/6179/17.

Зобов'язати ТУ ДСА України видати ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 158963 грн. з депозитного рахунку №6294, внесені ОСОБА_2 за квитанцією № 0.0..1 від 14.05.2018 року у ПАТ КБ "ПриватБанк".

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1589,70 грн., витрати пов'язані з проведення експертизи у розмірі 3900 грн.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина