Провадження № 2/750/374/18

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,
з участю: секретарів судового засідання Мачачі І. П., Скакун М. Ю., позивача, представника позивача адвоката Шевченка В. І., представника співвідповідача Акуленка В. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про захист житлових прав,

в с т а н о в и в:
30.11.2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про визнання незаконним і скасування рішення житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку від 02.02.2015 року, прийняте у формі протоколу № 19, в частині зняття позивача з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 ; зобов`язання відповідача відновити позивача в пільговому списку військовослужбовців запасу, які потребують поліпшення житлових умов, під тим самим порядковим номером, який існував до моменту ухвалення оскаржуваного рішення.

В обґрунтування позову зазначив, що у відповідача не було законних підстав для зняття його з квартирного обліку, чим порушено право на житло, яке гарантовано Конституцією та законодавством України.

За клопотанням позивача, ухвалою суду від 16.01.2018 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача Чернігівський зональний відділ Військової служби правопорядку, який має статус юридичної особи і зареєстрований за спеціальною процедурою реєстрації військових частин без внесення запису до ЄДРПОУ, оскільки вирішення заявлених вимог напряму впливає на його права та обов`язки.

У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні.

Представник співвідповідача позов не визнав, при цьому пояснив, що позивач був знятий з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку зі зміною місця постійного проживання м. Чернігова на м. Лубни.

Представник відповідача не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Як пояснив представник відповідача, військова частина НОМЕР_1 є фактично ліквідованою, проте відповідний запис до ЄДРПОУ про її припинення як юридичної особи з незрозумілих причин не внесено.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач є майором запасу і звільнений з військової служби у запас з посади помічника начальника управління начальника фінансово-економічної служби Північного територіального управління Військової служби правопорядку наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 30.05.2013 № 187 (а.с. 6).

Як убачається з облікової справи, з 27.07.1999 року позивач перебував на квартирному обліку і рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2010 року він був відновлений на квартирному обліку в загальній черзі військової частини НОМЕР_1 для отримання житлової площі в Чернігівському гарнізоні; на той час позивач був зареєстрований в гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 110, 111).

Після звільнення в запас позивач письмово повідомив співвідповідача про своє бажання залишитися на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Чернігівському гарнізоні, направивши 11.03.2014 року відповідну заяву (а.с. 112). У подальшому, починаючи з 2014 року, позивач неодноразово надавав співвідповідачу для перереєстрації облікової справи довідки Ф-3, Ф-5, Ф-7 з яких випливає, що з жовтня 2013 року позивач зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 66-68).

08.07.2014 року співвідповідач склав довідку про перевірку житлових умов, в якій зафіксував факт не проживання позивача за раніше вказаною ним адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 87).

На підставі складеної довідки, 30.01.2015 року начальник КЕВ м. Чернігова звернувся до співвідповідача з клопотанням про зняття позивача з квартирного обліку, в зв`язку з тим, що його справа не пройшла перереєстрацію, а вже 02.02.2015 року вказане клопотання було розглянуто співвідповідачем та ухвалено рішення у формі протоколу № 19, пунктом 1 якого позивача знято з квартирного обліку з 02.02.2015 року на підставі пункту 2.19 наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 (а.с. 88-90).

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого:

1. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон) встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, за приписом Закону позивач має право на житло або за його бажанням на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення за рахунок держави.

2. Згідно з Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла (п. 29).

Військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

в інших випадках, передбачених законодавством (п. 30).

3. Позивача знято з квартирного обліку відповідно до пункту 2.19 наказу Міністра оборони України від 30.11.2011 № 737, яким визначено, що КЕВ (КЕЧ) району має право клопотати перед командуванням військової частини та житловою комісією військової частини про зняття з обліку військовослужбовця чи особи, звільненої з військової служби, облікові справи яких не пройшли щорічну перереєстрацію, у випадку, коли ними не надано: Ф-3; Ф-5 (у разі звільнення з військової служби довідка надається військовим комісаріатом); Ф-7 (у разі звільнення з військової служби довідка надається військовим комісаріатом).

Житлова комісія військової частини повинна в місячний строк провести засідання, на якому в присутності особи, щодо якої надійшло клопотання КЕВ (КЕЧ) району (або уповноваженої ним іншої особи), розглянути зазначене клопотання та прийняти відповідне рішення. Копія витягу з протоколу видається (надсилається) військовослужбовцю чи особі, звільненим з військової служби, питання щодо яких розглядалося на засіданні, та надсилається до КЕВ (КЕЧ) району і житлової комісії гарнізону в п`ятнадцятиденний строк з дня проведення засідання.

Як випливає зі змісту протоколу від 02.02.2015 № 19, співвідповідач розглянув клопотання начальника КЕВ на 2 день від дня його надходження, за відсутності позивача, позбавивши останнього можливості надати пояснення по суті порушеного в ньому питання. В обліковій справі відсутні докази того, що співвідповідач в будь-який спосіб намагався повідомити позивача про розгляд питання про зняття позивача з квартирною черги на засіданні житлової комісії не зважаючи на те, в цій справі міститься заяви позивача, в якій зазначена адреса фактичного місця проживання в м. Чернігові та номера мобільного телефону (а.с. 81); в обліковій справі відсутні й докази направлення позивачеві витягу з протоколу.

Та поспішність і непрозорість, з якою було ухвалено оскаржуване рішення дає підстави для висновку про те, що співвідповідач, розглядаючи клопотання начальника КЕВ, діяв не об`єктивно та упереджено, при цьому грубо порушив процедуру його розгляду.

4. Єдиною підставою для зняття позивача з квартирного обліку є довідка про не проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 , яку складено на підставі пояснень громадян ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які стверджували, що позивач не проживає за вказаною вище адресою останні пів року (а.с. 87).

Втім, зафіксовані в довідці обставини спростовуються договорами оренди квартири АДРЕСА_4 , укладеними між позивачем і ОСОБА_4 як власником цієї квартири у 2013-2015 рр.; податковими деклараціями і розрахунками податкових зобов`язань ОСОБА_4 , в яких він декларував отримання в 2013-2015 рр. доходу від надання квартири в оренду та сплачував за це податки (а.с. 11-22, 93-100); записами в трудовій книжці позивача та довідками працедавців про роботу позивача торговельним представником в м. Чернігові починаючи з 05.05.2014 року і дотепер (а.с. 7-10, 91, 92), які в сукупності беззаперечно підтверджують той факт, що після зміни в жовтні 2013 року місця реєстрації з м. Чернігова на м. Лубни позивач фактичне місце свого проживання не змінював і надалі залишався проживати за адресою: АДРЕСА_3 .

5. Виходячи з мотивів, наведених в пп. 1-4 цього рішення суд доходить висновку, що у співвідповідача не було законних підстав для зняття позивача з квартирного обліку, а тому заявлені до співвідповідача позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

6. З урахуванням того, що відповідач не є належним відповідачем по цій справі, в цій частині позов підлягає відхиленню, а тому пред`явлений позов належить до часткового задоволення.

Керуючись статтями 81, 82, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково. Визнати незаконним і скасувати рішення житлової комісії Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) від 02.02.2015 року, прийняте у формі протоколу засідання житлової комісії № 19, в частині зняття ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ; ІПН НОМЕР_3 ) з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 02.02.2015 року.

Зобов`язати Чернігівський зональний відділ Військової служби правопорядку (м. Чернігів, вул. Шевченка, 107; ) відновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ; ІПН НОМЕР_3 ) в пільговому списку військовослужбовців запасу, які потребують поліпшення житлових умов, під тим самим порядковим номером, який існував до моменту ухвалення рішення від 02.02.2015 року про зняття його з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів у порядку, встановленому статтями 354-356 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев