РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/2432/18

Провадження № 2/414/598/2018

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Ковальова В.М.

за участю секретаря: Пугачової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна, у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, малолітнього ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Кремінської районної державної адміністрації, про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12 вересня 2018 року звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. В цьому будинку зареєстровані відповідачі, але не проживають у ньому з 2014 року. У добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку не знімається і малолітнього сина не знімає, тому просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги стосовно себе та малолітнього ОСОБА_3 визнає, має реєстрацію у Російській Федерації.

Представник третьої особи Скляр С.Є. у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Частиною 4 статті 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.

Статтею 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» від 11 грудня 2003 року реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 9-10), рішення Кремінського районного суду Луганської області від 28 листопада 2013 року (а.с. 11) ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_1

Відповідно до копії домової книги (а.с. 16-21), листа Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області від 24 вересня 2018 року (а.с. 29), акту щодо встановлення факту непроживання (а.с. 22) та пояснень ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 23-24) ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_3 зареєстровані у будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1, але за вказаною адресою не проживають з 2014 року.

Згідно копії паспорту ОСОБА_2 та свідоцтва НОМЕР_1 про реєстрацію за місцем проживання (а.с. 42, 43), відповідач є громадянкою Російської Федерації, малолітній ОСОБА_3 зареєстрований за адресою /мовою оригіналу/: АДРЕСА_2.

Оскільки відповідач у добровільному порядку з реєстрації за адресою позивача не знялася, є громадянкою Російської Федерації та разом з сином має інше місце реєстрації, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11-13, 77-80, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 29, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 163 ЖК УРСР суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, малолітнього ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Кремінської районної державної адміністрації, про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1

Відповідно до п.15.5 перехідних положень до ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Ковальов