Справа № 569/8568/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Кирийчук Н.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2016 року у справі № 569/5323/15-ц та стягувати на її користь на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою повноліття.

Позивач ОСОБА_4 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача ОСОБА_4 підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просить суд, збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь ОСОБА_4 на утримання доньки в розмірі 2500 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача визнав частково, не заперечує проти збільшення розміру аліментів в межах 1000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, не заперечує проти збільшення розміру аліментів в межах 1000 грн. Додатково суду пояснив, що у відповідача на утриманні син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі № 569/5323/15-ц від 17 листопада 2016 року, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 02 квітня 2015 року і до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до вимог частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня 2018 року - 1944 гривні, з 1 грудня 2018 року - 2027 гривень.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2).

Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4)

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повиненна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов'язком батьків, тобто матері та батька.

Відповідно до довідки про доходи від 02 жовтня 2018 року № 30 загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2018 року по 30 вересня 2018 року становить 22202 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1250 грн.

Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання доньки в більшому розмірі позивач суду не надала.

За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов'язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, а також приймаючи до уваги положення частини другої статті 182 СК України, суд вважає необхідним та доцільним збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1250 грн щомісячно, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним.

При цьому суд враховує, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду від 16 листопада 2016 року в розмірі 500 грн. на теперішній час є значно меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого частиною другою статті 182 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: Рівненська обл., Острозький р-н, с.Милятин) про збільшення розміру аліментів, задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, призначених рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2016 року в розмірі 500 грн. та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1250 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_7