Провадження № 4-с/344/4/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 «Міка», заінтересована особа- ПАТ ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 на дії в.о. начальника відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Директор ОСОБА_1 «Міка» звернувся з вказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що на виконанні у ВДВС Івано-Франківського МУЮ знаходиться виконавчий документ № 344/1304/2013 від 03.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 «Міка» на користь ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» 1070175,57грн. В процесі виконавчого провадження було здійснено оцінку майна заявника, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 2. Про результати оцінки було складено звіт № 1245 «Про оцінку майна».10.08.2017 року субєктом оскарження направлено заявнику повідомлення про результати визначення вартості майна, яким визначено вартість майна, а саме: кафе «Едельвейс» з крамницею продтоварів, загальною площею 152,3 кв.м., що знаходиться по вул. Горбачевського, 2 в м. Івано-Франківськ 1223358грн.; земельна ділянка, на якій знаходиться зазначений обєкт нерухомості площею 0,0334га - 287380грн. Вартість арештованого майна визначена на підставі постанови в.о. начальника ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_4 Проведення визначення вартості арештованого майна було здійснено з порушенням норм чинного законодавства, що привело до необєктивної оцінки майна. Зокрема, для оцінки майна було взято порівняльний підхід, для порівняння виділено три обєкти нерухомості, які знаходяться в різних частинах міста Івано-Франківська. Інформація про них отримана з інтернет ресурсів. Вибір даних обєктів був невдалим та не обєктивно відтворював ситуацію на ринку нерухомості м. Івано-Франківська. Окрім цього, методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості обєкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. У даному випадку не було обрано жодного обєкта, який був фактично проданий. Порівнювались тільки пропозиції. У висновку не наведено жодного аргументу чи підстави такого однобічного підходу. Суб'єкт оціночної діяльності не обстежив обєкти оцінювання на місці, зробив висновок за наявними у нього документами, що привело до невідповідності даних наведених у висновку з фактичними даними обєкту нерухомості, оскільки фактична площа обєкту нерухомості складає близько 240 кв.м., а в правовстановлюючих документах зазначена площа 152,3 кв.м., що зумовлено тим, що частина приміщень не введена в експлуатацію, хоча фактично використовується для ведення господарської діяльності. Такі ж порушення можна виявити і під час дослідження земельної ділянки. Такі невідповідності призвели до необєктивної та однобічної оцінки, що в свою чергу призводить до порушення майнових прав та інтересів заявника. Тому просив суд визнати протиправними дії в.о. начальника ДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_4 з визначення вартості кафе «Едельвейс» з крамницею продтоварів та земельної ділянки на якій знаходиться обєкт нерухомості, що належить на праві власності ОСОБА_1 «Міка» і знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 2, та визнати недійсним та таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства звіт про оцінку майна № 1245 від 08.08.2017 року, виконаний субєктом оціночної діяльності- субєктом господарювання ОСОБА_5 Щодо кафе Едельвейс з крамницею продтоварів та земельної ділянки на якій знаходиться обєкт нерухомості, що належить на праві власності ОСОБА_1 Міка і знаходиться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Горбачевського,2.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 «Міка» вимоги скарги підтримали в повному обсязі, просили таку задовольнити.

В.о. начальника ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду скарги.

В судовому засіданні представник ПАТ ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні скарги.

За положеннями ч. ч. 2, 3ст. 387 ЦПК України (чинної на момент звернення до суду), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналогічна норма міститься в ст. 451 ЦПК України, чинної на даний час.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах № 6 від 07 лютого 2014 рокуу справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням ст. ст.57,58 Закону про виконавче провадження.

При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченомурозділом VIIЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Судом встановлено, що Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист №344/1304/2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 «Міка» на користь ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» заборгованості в загальній сумі 1070175,57грн. (а.с.6), який перебуває на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

11.07.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ проведено опис майна, що надежить ОСОБА_1 «Міка», а саме: кафе «Едельвейс» з крамницею продтоварів, загальною площею 152,4 кв.м., за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 2 та земельна ділянка заг.пл. 0,0334 га ., за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 2 (а.с. 63-65).

26.01.2016 року заступником начальника відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 «Міка» у межах суми звернення стягнення 1070175,57 грн. та накладена заборона здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 «Міка» лише в межах суми боргу (а.с. 66).

Згідно з ст. 57 Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

16.03.2016 року постановою заступника начальника відділу ОСОБА_4 призначено експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 344/1304/2013 від 03.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 «Міка» на користь ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» 1070175,57 грн. боргу та зобовязано надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) (а.с.61).

Відповідно до звіту про оцінку майна № 1245 від 08.08.2017 року, ринкова вартість обєкта оцінки, а саме: кафе «Едельвейс» з крамницею продтоварів, загальною площею 152,4 кв.м., які розташовані на земельній ділянці заг.пл. 0,0334 га ., за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 2, ринкова вартість обєкта оцінки становить 1 223 358 (один мільйон двісті двадцять три тисячі триста пятдесят вісім гривень), в тому числі вартість земельної ділянки 287 380 грн. (двісті вісімдесят сім тисяч триста вісімдесят гвривень) (а.с. 68).

В процесі виконавчого провадження ОСОБА_1 «Міка» отримало повідомлення про результати визначення вартості майна, яким повідомлено ОСОБА_1 «Міка» як сторону виконавчого провадження про вартість арештованого нерухомого майна боржника, а саме: кафе «Едельвейс» з крамницею продтоварів, загальною площею 152,4 кв.м., що заходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 2 вартістю 123358грн., та земельна ділянка загальною площею 0,0334 га - вартістю 287380грн., на якій розташовано обєкт нерухомості, що підтверджується також і звітом № 1245 про оцінку майна (а.с.5,7-25).

11.08.2017 року в.о начальника Івано-Франківського МВ ДВС подав заявку на реалізацію арештованого нерухомого майна ОСОБА_1 «Міка» шляхом проведення електронних торгів на сайті електронних торгів арештованого майна (а.с. 58).

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна повинні містити визначення понять, у тому числі поняття ринкової вартості, принципів оцінки, методичних підходів та особливостей проведення оцінки відповідного майна залежно від мети оцінки, вимоги до змісту звіту про оцінку майна та порядок його рецензування (ч.ч. 1, 4 ст. 9 вказаного вище закону).

Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 року № 1440, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою КМУ від 28 жовтня 2004 року № 1442, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Відповідно до приписів п. 50 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

При цьому, пунктом 51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" встановлено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Так, п. 67 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" встановлено, що рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна. Звіт класифікується за такими ознаками: звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки; звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Проте, із визначеною сумою оцінки підприємство не погоджується, вважає, що оцінка була здійснена з порушенням норм чинного законодавства, що привело до необєктивної оцінки майна, що в свою чергу призводить до порушення майнових прав та інтересів заявника, оскільки суб'єкт оціночної діяльності не обстежив обєкти оцінювання на місці, зробив висновок за наявними у нього документами, що привело до невідповідності даних наведених у висновку з фактичними даними обєкту нерухомості.

Зазначені обставини суперечать розділу 9 п.1 звіту про оцінку майна № 1245 від 08.08.2017 року, де зазначено, що обєкт застави, що є предметом оцінки, інспектований нами особисто.

Крім того, щодо оспорювання визначення вартості майна слід зазначити наступне.

Надані скаржником докази щодо підтвердження фактичної площі обєкту нерухомості складає близько 267 кв.м., не можуть бути підставою для визнання акту оцінки неправомірною, оскільки право власності на кафе «Едельвейс» з крамницею продтоварів, загальною площею 267,4 кв.м., що заходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 2 оформлено не було а в правовстановлюючих документах зазначена площа 152,3 кв.м.. Крім того, як зазначено в п.2.6. Звіту № 1245 про оцінку майна виявлені невідповідності: зроблена реконструкція приміщень призвела до змін технічних характеристик, які не відображені належним чином, однак такі були враховані при оцінці.

Також, в обгрунтування скарги заявником подана довідка про вартість майна, відповідно до якої ринкова вартість нежитлового приміщення кафе «Едельвейс» з крамницею продтоварів, загальною площею 267,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 2 становить 5625000 гривень, а земельна ділянка загальною площею 0,0334 га, що розташована за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 2, р-н АС-2 398890 грн.

ст.13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов'язковим.

Якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Як вбачається із наведеної норми, у випадку незгоди із звітом про оцінку майна може бути замовлена його рецензія.

Скаржником рецензія звіту проведена не була, натомість представником ПАТ ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 надано рецензія № 6/Р від 02.02.2018 року, якою проведення рецензування Звіту про оцінку майна, що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 2 та надано висновок, що звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд вважає, що скаржником не надано суду належних та допустимих доказів того, що висновок про проведення оцінки нерухомого майна є неякісним або необ'єктивним. В судовому засіданні не знайшло підтвердження наявність суттєвих порушень при проведенні оцінювання спірного майна, які могли б потягнути за собою незаконність висновку про вартість, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 57, 58, 74 Закону України «Про виконавче провадження», 451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 «Міка», заінтересована особа- ПАТ ОСОБА_2 банк ОСОБА_3 на дії в.о. начальника відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_4В відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О.А. Татарінова