Рівненський міський суд Рівненської області в складі :
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
за участю секретаря Ющук О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.
У звязку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобовязань він звернувся з позовом до суду про стягнення суми боргу.
На сьогоднішній день ні рішення від 18.08.2010 року, ні рішення від 31.03.2015 року не виконані. Відтак, просить позов задоволити.
В судове засідання позивач та його представник не зявилися, адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності та його довірителя. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена у встановленому порядку. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, представник позивача не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобов'язань, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу.
На виконання згаданого рішення суду 11 листопада 2011 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження та надано строк боржнику добровільно виконати рішення суду до 18 листопада 2011 року. В зазначений строк рішення суду не було виконано. Державним виконавцем проводилися дії по примусовому виконанню судового рішення, однак станом на теперішній час воно так і не виконано.
В судовому засіданні встановлено, що 17.11.2014 року ОСОБА_1 , у зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 рішення суду від 18.08.2010 року, звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 інфляційних втрат та 3% річних за період з листопада 2011 року по квітень 2015 року.
Станом на 10 липня 2018 року, тобто на день подачі позову вищевказані заочні рішення відповідачем ОСОБА_2 не виконані, а відтак позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи та особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За встановлених по справі обставин суд визнає, що позивач має право на відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми у зв'язку з невиконанням відповідачем позикових зобов'язань.
Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як випливає з приписів статей 598-609 ЦК України, рішення суду про стягнення грошової суми, яке не виконано, не припиняє зобов'язальних правовідносин і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України ЦК України.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Судом також встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 була завдана моральна шкода, пов'язана з порушенням його права власності внаслідок невиконання зобов'язання по поверненню боргу.
Як зазначається позивачем, неповернення відповідачем боргу призвело до істотних вимушених змін у його життєвих стосунках та моральних страждань. Йому довелося відмовити від придбання собі житла, тобто покращити свої побутові умови, через що позивач тривалий час нервував і не міг вночі спокійно спати. Все це спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися, став дратівливим.
Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд визнає такими, що підлягають задоволенню повністю відповідно до вимог статей 23,1167 ЦК України.
Враховуючи характер, тривалість та обсяг заподiяних позивачу моральних страждань, істотність вимушених змін у його життєвих та соціальних стосунках, iнші негативні наслiдки, моральну шкоду суд визначає в pозмipi 5000 гpн, який вважає розумним і справедливим.
Крім того, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.ст.ст.4,7, 128, 223,247, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 (пять тисяч) моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: м. Рівне. АДРЕСА_1.
Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання:м. Рівне, вул. Соборна, БОС 287, кв. 47.
Суддя Н.Г. Кучина