Справа №470/612/17 17.01.2018
Справа № 470/612/17 Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 22ц/ 784/235/18 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Снігурівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області, ухваленого 4 грудня 2017 року під головуванням судді Орлової С.Ф. в залі судового засідання в смт. Берегнегувате Миколаївської області, о 10.41 год. за позовом Снігурівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

12 жовтня 2017 року Снігурівське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі Управління ПФУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії в розмірі 2 487 грн. 77 коп.

В своїй заяві позивач зазначав, що на підставі заяви відповідача від 16 березня 2015 року останньому призначена пенсія за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням даних про трудовий стаж, зазначений в трудовій книжці.

Проте, при проведенні перевірки пенсійної справи, було встановлено, що трудовий стаж, зроблений у трудовій книжці в період з серпня 1971 року по листопада 1975 року, викликає сумнів, оскільки рік вступу в колгосп зазначений 1975 рік, а запис внесений з 1968 року. Згідно архівної довідки № 04-01/39 від 27 лютого 2015 року стаж роботи ОСОБА_3 за період з 1971 року по 1975 року враховано по фактичній тривалості. В результаті чого, тривалість стажу для обчислення пенсії відповідача зменшилася, що призвело до зменшення розміру пенсії останнього та виникнення переплати сум пенсії в період з 14 березня 2015 року по 30 червня 2017 року у розмірі 2 487 грн. 77 коп.

Посилаючись зазначені обставини, вимоги ст. 1212 ЦК України та ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Управляння ПФУ просило позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 переплачену суму пенсії в розмірі 2 487 грн. 77 коп.

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 4 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Управління ПФУ подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 16 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до позивача за призначенням пенсії за віком, до якої надав відповідні документи та з цього часу почав отримувати нараховану пенсію за віком у розмірі 1 545 грн. 41 коп. (а.с. 6, 7-12, 14).

В 2017 році під час проведеної перевірки пенсійної справи ОСОБА_3 Управлінням ПФУ було виявлено переплату сум пенсії за період з 14 березня 2015 року по 30 червня 2017 року у розмірі 2 487 грн. 77 коп. Ця переплата виникла через те, що стаж роботи в колгоспі був нарахований за трудовою книжкою з 1971 року по 1975 року. Між тим за даними архівної довідки, тривалість стажу для обчислення пенсії відповідача зменшилася, що призвело до зменшення розміру пенсії останнього до 1 455 грн. 21 коп. (а.с. 14).

Відповідач добровільно повернути переплачені кошти відмовився (а.с. 16).

Згідно із постановою Пенсійного Фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Порядок), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

За положеннями п. 4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

4) видає памятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п. 4.7 Порядку).

Чинним законодавством встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених коштів з одержувача.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до «Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними для стягнення», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695 зі змінами від 25 листопада 2014 року, переплата пенсій це сума пенсії, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Згідно з п. 3 цього Порядку передбачено, що виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За змістом частини першої ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що пенсіонер зобовязаний повернути надміру сплачену суму пенсії лише у разі встановлення зловживань з його боку або подання страхувальником недостовірних даних.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, а відтак, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 15 березня 2015 року відповідно до наведених вимог закону звернувся до Управління ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком, надавши при цьому відповідні документи, зокрема трудову книжку. Позивач перевірив правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, зміст і належне оформлення наданих документів, а також архівну довідку, надану ОСОБА_3 27 лютого 2015 року, про трудовий стаж. На цю ж довідку посилається й позивач, як на таку, що була витребувана під час перевірки спеціалістами управління. Після розгляду позивачем всіх поданих ОСОБА_3 документів, останньому була призначена пенсія за віком.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем обставин зловживань з боку відповідача при отриманні коштів у розмірі 2 487 грн. 77 коп., які є надміру виплаченими сумами пенсій, призначеними йому Управлінням ПФУ.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є безпідставними та не спростовують висновків місцевого суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. Висновки суду щодо відмови у задоволенні заявлених вимог ґрунтується на доказах, наданих сторонами, їх правова оцінка сумніву не викликає.

Таким чином, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав, визначених ст. 374 ЦПК України, для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Снігурівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області залишити без задоволення, а рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 4 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів, обчислюючи цей строк, з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді С.Ю. Колосовського

ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 17 січня 2018 року.