Справа №: 343/1055/18
Провадження №: 2/0343/465/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О. З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, яким є: ОСОБА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, заборгованість - 6137,36 доларів США, а саме:

за кредитом - 3024,19 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 79146,81грн.;

за відсотками - 3113,17 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 81475,53 грн.

Стягнути солідарно з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк витрати по сплаті судового збору у сумі 2402,68 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 07 лютого 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», та громадянин України ОСОБА_1 уклали договір кредиту № 348/25-8 .

Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», 14.06.2010року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» ,назву організаційно- правової форми, шляхом перейменування Акціонерного - комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті.

У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 15.05.2018 року має заборгованість за кредитом - 3024,19 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 79146,81грн., за відсотками - 3113,17 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 81475,53 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості .

Відповідно до положень кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт - фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

Погашення заборгованості позичальника за цим Договором здійснюється, в наступній черговості:

прострочена заборгованість за нарахованими процентами;

прострочена заборгованість за комісіями;

прострочена заборгованість за Кредитом;

строкова заборгованість за нарахованими процентами;

строкова заборгованість за комісіями;

строкова заборгованість за Кредитом;

пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів;

штрафні санкції.

У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нараховано неустойку:

на 15 травня 2018 року розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту становить - 866,36 доларів США;

на 15 травня 2018 року розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків становить -899,9 доларів США;

Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобовязання з повернення кредиту за договором.

На виконання умов договору позичальнику була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання позичальником зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору.

Наявність не виконаних зобовязань позичальника щодо повернення кредиту - підтверджується оригіналом розрахунком заборгованості.

Попередження позичальника про порушення умов зобовязання - підтверджується оригіналом вимоги про досудове врегулювання спору та доказами її відправлення.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.07.2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) в судове засідання сторін.

Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Представник позивача ОСОБА_2 ( довіреність №02-36/104 а.с.18) подав клопотання (а.с.19), згідно якого представник позивача просить розглядати дану цивільну справу у всіх судових засіданнях без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів. У разі повторної неявки відповідача, ухвалити заочне рішення.

Відповідача ОСОБА_1 надав в Долинський районний суд відзив на позовну заяву( копію якого, разом додатками направлено позивачу ПАТ "Укрсоцбанку" а.с.49-51), в якому зазначив, що позовну заяву позивач обґрунтовує заборгованістю відповідача, яка виникла з умов договору кредиту № 348/25-8 від 07.02.2008 року, відповідно до якого відповідач зобовязувався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати інші платежі на умовах встановлених договором і графіком погашення кредиту.

З вимогами позивача, викладеними у позовній заяві та їх обґрунтуванням відповідач не згідний і заперечує це наступним:

Відповідно до п. 1.1 договору, банк надав відповідачу кредитні кошти на умовах їх повернення згідно з графіком та з кінцевим терміном погашення строком повернення не пізніше 06 лютого 2010 року.

У зв'язку з неналежним виконанням договору банк звернувся в 2009 році з заявою до суду, внаслідок чого Долинським районним судом було видано 03 березня 2009 року Судовий наказ по справі № 2-Н-59/2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту № 348/25-8 від 07.02.2008 р. за період з 07.02.2008 р. по 06.02.2009 року в сумі 3509,55 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ становило 27892,60 грн.

Судовий наказ було предявлено до виконання у Відділ ДВС Долинського РУЮ, на підставі чого було винесено Постанову від 17.05.2012 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1, яку було направлено по місцю роботи боржника - ПОСП «Долинський ТОК» і впродовж періоду з червня 2013 р. по січень 2017 р. було утримано із зарплати відповідача і сплачено на користь банку 24 885,30 грн., що підтверджується довідкою № 28 від 10.03.2017 року, яку ПОСП «Долинський ТОК» направив до відділу ДВС разом з Судовим наказом.

Постановою державного виконавця від 17.05.2017 р. було закінчено виконавче провадження ВП № 12450902 у зв'язку з повним виконанням Судового наказу від 03.03.2009 р. по справі № 2-Н-59/2009 р.

Впродовж усього періоду з 07.02.2008 р. і по даний час відповідач не змінював адреси свого проживання, яка вказана у договорі, проте банк знову звернувся 30.05.2018 р. з позовною заявою про стягнення заборгованості за тим самим договором № 348/25-8 від 07.02.2008 року. При цьому позивач приховує від суду той факт, що він уже звертався з тих самих підстав і з тим самим предметом позову до суду та отримав рішення про задоволення своїх вимог, які були задоволені шляхом звернення стягнення на заробітну плату відповідача.

З того часу, як виконавчий документ (Судовий наказ від 03.03.2009 р.) було повернуто у зв'язку з його повним виконанням, відповідач жодного разу не отримував від банку повідомлень чи вимог про погашення заборгованості за договором № 348/25-8 від 07.02.2008 року за період, відмінний від того, що зазначений в Судовому наказі.

Відповідач вважає, що вимоги позивача заявлені після спливу строку позовної давності, а тому у позові ПАТ «Укрсоцбанк» слід відмовити.

Просить відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 6137,36 дол. США у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Судові витрати покласти на ПАТ «Укрсоцбанк» (41-48).

Позивач направив на адресу суду відповідь на відзив ОСОБА_1, від 10.08.2018 року на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.52-59) .

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 -адвокат ОСОБА_3 ( договір доручення а.с.61), дав усні пояснення, що позовні вимоги ПАТ "Уксоцбанк" вони не визнають зіславшись на викладені у відзиві обставини. Додатково пояснив, що банк у 2009 році скористався своїм правом дострокової вимоги по кредитному договору до ОСОБА_1, у зв"язку з чим Долинським районним судом 03.03.2009 року було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договорі №348/25-8 від 07.02.2008 р. в сумі 3509.55 доларів США та 869.06 грн., що в еквівавленті за курсом НБУ становило 27892.60 грн. з за період з 07.02.2008р. по 06.02.2009р. Даний судовий наказ виконаний в примусовому порядку в повному об"ємі, і 17.05.20017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши усні пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази і письмові пояснення в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень чч.1 та 2 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 07.02.2008 року мiж Акцiонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та громадянином України ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №348/25-8 (а.с.6-8).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 ст.1 даного договору, кредитор зобовязується надати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 5000,00 доларів США., зі сплатою 21% процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в додатку №1 до цього договору, що є невідємною складовою частиною цього договору та порядком повернення кредиту згідно з графіком, що міститься в додатку №2 до цього договору, який є невідємною складовою частиною цього договору та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 06 лютого 2010 року, на умовах, визначених цим договором. Кредит надається позичальнику: на поточні потреби.

Назву АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк", 14.06.2010 року було приведено у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства" , шляхом перейменування акціонерного-комерційного банку соціального розвитку "Уксоцбанк" в Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", яке є правонаступником АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» , що підтверджується копією статуту, свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, відомостями з ЄДРПОУ( а.с.13-17).

Банк виконав свої зобовязання згідно кредитного договору.

Відповідач зобовязання за даним кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості.

АКБ «Укрсоцбанк» звернувся з заявою до Долинського районного суду Івано-Франківської області про стягнення заборгованості за договором кредиту №348/25-8 від 07.02.2008 р.

У відповідності до судового наказу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.03.2009р., справа №2-н-59/2009р. (а.с.44), наказано:

Стягнути з ОСОБА_1, на користь АКБ "Укрсоцбанк" заборгованість за договором кредиту №348/25-8 від 07.02.2008 року за період з 07.02.2008 року по 06.02.2009 року в сумі 3509,55 доларів США та 869,06 гривень, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 27892,60гривні.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь АКБ «Укрсоцбанк» судові витрати в розмірі 154,46 гривні. Даний наказ набрав чинності 25.03.2009 року.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції від 17.05.2012 року при примусовому виконанні судового наказу №2-н-59/2009р. виданого 27.03.2009 року Долинським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ "Укрсоцбанк" 28047.06 грн. , звернено стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 Постановлено проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належать до виплати боржнику ОСОБА_1, після відрахування податків, в розмірі 20% (а.с.45).

Дана заборгованість була сплачена в повному обсязі .

Старшим державним виконавцем Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області ОСОБА_4 17.05.2017 року винесено постанову про закриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №2-н-59 виданого 27.03.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Укрсоцбанк» в особі Івано-Франківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» 28047,06 грн. боргу у звязку з виконанням боржником судового наказу (а.с.48).

Згідно ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК України, за відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що на час звернення позивача до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1, а саме 11.06.2018року, про стягнення заборгованості, заборгованість відповідачем була вже сплачена, отже договірне зобов'язання між позивачем і відповідачем припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином, в звязку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості (тіла кредиту та відсотків за період з 07.02.2008 року по 06.02.2009 року).

Позовні вимоги в частині стягнення відсотків за період з 07.02.2009 року по 15.05.2018 року теж не підлягають до задоволення виходячи з наступного:

Судом встановлено, що судовим наказом №2-н-59 виданим 27.03.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту №318/25-8 від 07.02.2008 року, з відповідача було стягнуто усю суму заборгованості включаючи основну суму боргу за тілом кредиту та процентів, яка існувала на 06.02.2009 року.

Позивач вважає, що станом на 15.05.2018р. у відповідача ОСОБА_1, як позичальника виникла заборгованість яка складається з заборгованості по відсотках за період з 07.02.2009 року по 15.05.2018 року які нараховані відповідно до ст.1048 ЦК України, тобто, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Суд не погоджується з висновком позивача, оскільки:

Відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч. ст. 1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Ч. 2 ст. 416 ЦПК України передбачає, що у постанові палати, обєднаної палати, ОСОБА_5 Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, обєднана палата, що передала справу на розгляд палати, обєднаної палати, ОСОБА_5

ОСОБА_5 Верховного Суду розглядаючи справу №310/11534/13 у постанові від 4.07.2018р. зробила висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права.

ОСОБА_5 Верховного Суду керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», ОСОБА_5 Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15.

У постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від викладеного в якій правового висновку Касаційний цивільний суд бажає відступити, зазначено, що виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, суд дійшов висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Такого ж самого висновку дійшов Верховний Суд України і в постановах № 6-1252цс16 від 21 вересня 2016 року, № 6-1047цс16 від 06 липня 2016 року, № 6-1412цс16 від 07 вересня 2016 року, № 6-2096цс16 від 27 вересня 2016 року.

ОСОБА_5 Верховного Суду вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Крім цього, ОСОБА_5 Верховного Суду розглядаючи справу №444/9519/12 у постанові від 28.03.2018р. зробила такий висновок:

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Отже, предявивши вимогу про видачу судового наказу та стягнувши судовим наказом №2-н-59 виданого 27.03.2009 року достроково усю суму заборгованості за кредитним договором №348/25-8 від 07.02.2008р., разом з відсотками за користування кредитом, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, позивач припинив їхні зобовязання, окрім передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, а враховуючи, що останніх у позові не заявлено, тому суд вважає що у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити за безпідставністю.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, необхідно відмовити в повному обсязі.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 509, 526, 530, 599, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 141, 258, 259, 265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту №348/25-8 від 07.02.2008 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ПАТ «Укрсоцбанк» 03150 м.Київ вул.Ковпака,29 , МФО 300023 п/р №0001.

Відповідач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_1, 77502.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш