Ухвала

Іменем України

29 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 554/14044/15-ц

провадження № 61-46070ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, на ухвалу Октябрського районного суду Полтавської області від 04 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 18 вересня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Путивльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Деркачова АнатоліяФедоровича,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 рокуОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Путивльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Деркачова А. Ф. щодо арешту та примусового продажу майна боржника, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_7

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 04 червня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця Путивльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Деркачова А. Ф. відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26 червня 2018 року матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_4 на дії Путивльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною повернуто до Октябрського районного суду м. Полтави для усунення недоліків - виправлення описки.

Ухвалою Октябрського районного суду Полтавської області від 09 липня 2018 року усунуто описку в ухвалі Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2018 року у справі №554/14044/15-ц тароку вважати вірним написання у тексті ухвали назву суду,який виніс ухвалу: «Октябрський районний суд м. Полтава».

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 18 вересня

2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 -

ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2018 року залишено без змін.

У жовтні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність прийняті або вчинені відповідно до закону, у межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Залишаючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, без задоволення, а ухвалу районного суду без змін, апеляційний суд правильно виходив із того, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги, виходив із того, що державним виконавцем вжито усіх заходів примусового виконання рішення для виявлення майна та грошових коштів, на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості та встановлено, що квартира, зазначена в заяві ОСОБА_4, не належить боржнику ОСОБА_7, а належить ОСОБА_8 на праві власності № НОМЕР_1 від 06 січня 2014 року, тому відсутні підстави для визнання незаконними дій держаного виконавця Деркачова А. Ф.

Крім того, посилання в касаційній скарзі щодо наявності в боржника ОСОБА_7 нерухомого майна згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не може бути взято колегією суддів до уваги, оскільки апеляційний суд при дослідженні матеріалів справи повно та обґрунтовано перевірив доводи та докази, які були переглянуті судом першої інстанції, та вірно прийшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу районного суду без змін.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, на ухвалу Октябрського районного суду Полтавської області від 04 червня

2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області

від 18 вересня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Путивльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Деркачова Анатолія Федоровича відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк