10.08.2018 227/2722/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонинй суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

секретаря судового засідання - Черкасової О.В.,

представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Добропільське об'єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту перебування на утриманні та факту сумісного проживання

ВСТАНОВИВ

В липні 2018 року до суду звернулась ОСОБА_2 з заявою про встановлення факту перебування на утриманні та факту сумісного проживання з її чоловіком ОСОБА_3 на момент його смерті.

Встановлення факту перебування на утриманні чоловіка та сумісного з ним проживання необхідно для оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи - Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, та відмовити в задоволення заяву, оскільки ОСОБА_2 не надала пенсійному фонду докази факту сумісного проживання з її чоловіком ОСОБА_3 на момент його смерті та не довела факту перебування на утриманні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали суду, що ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_3 на момент його смерті за адресою АДРЕСА_1 та перебувала на його отриманні, оскільки покійний мав значно більший дохід отримуючи шахтарську пенсію та страхові виплати по втраті працездатності.

Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши та перевіривши всі докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя померлого перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджуться свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, видано 14.12.1977 року відділом РАЦС м. Шахтарська Донецька область, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний запис.

Зареєстрованим місцем проживання заявниці ОСОБА_2 є: АДРЕСА_2, що підтверджується копією її паспорта (а.с.5).

З довідки від 19.08.2016 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради, вбачається, що фактичне місце проживання ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно довідки від 18.12.2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 зазначено АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 22.05.2018 р., виданого Добропільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, чоловік заявниці ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.17).

Згідно довідки №157/18 від 27.06.2018 р., виданої ОСОБА_2, головою квартального комітету Одарченком І.А., завіреною печаткою загального відділу виконавчого комітету Добропільською міською ради, про те, що на момент смерті її чоловіка ОСОБА_3, вони дійсно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1, без реєстрації, як внутрішньо переміщені особи, що підтверджують сусіди. (а.с.1).

Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 24.07.2018 року ОСОБА_2 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року було фактично отримано пенсію в розмірі 26693 грн.

Відповідно до довідки Добропільського МВ УВДФ в Донецькій області від 03/1053 від 25.06.2018 року ОСОБА_2 на обліку як отримувач щомісячних соціальних виплат не перебуває.

Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 24.07.2018 року ОСОБА_3 за період з 01.10.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 було фактично отримано пенсію в розмірі 31317 грн.

Відповідно до листа Добропільського МВ УВДФ в Донецькій області від 18.07.2018 року №01/13-03-1234 ОСОБА_3 отримував щомісячні страхові виплати за період з 01.10.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заявниці було відмовлено Добропільським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України Донецької області в переведенні з одного виду пенсії на інший (по втраті годувальника), рішенням №1896 від 14.06.2018 року, у зв'язку з тим, що заявниця не надала документи, що засвідчують факт перебування на утриманні померлого годувальника ОСОБА_3 (а.с.19-20).

Як зазначила заявник, встановлення факту її сумісного проживання з чоловіком ведення з ним спільного господарства та єдиного бюджету, здійснення нею догляду за чоловіком по день його смерті, перебування заявника на утриманні чоловіка, має для заявника юридичне значення, оскільки цей факт породжує юридичні наслідки, а саме для переходу на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-І пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера - незалежно від тривалості страхового стажу.

Пунктом 1 частини 2 ст.36 цього Закону передбачено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст.36 цього Закону до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно п.8 Постанови Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Підпунктом 9 п. 2.3 розділу ІІ Порядку передбачено, що також надається документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11 розділу ІІ Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Як вбачається із заяви, місце проживання заявника та її померлого чоловіка зареєстровано на тимчасово окупованый території України, та як внутрішньо переміщені особи вони проживали у м.Добропілля, Донецької області за адресою: АДРЕСА_1.

Сукупністю досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заявниця спільно проживала однією сім'єю з померлим, за однією адресою, перебувала з ним у шлюбі на день смерті, а пенсійні виплати останнього, були для заявниці постійним і основним джерелом засобів існування.

На підставі викладеного, керуючись ст.36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст..12, 13, 76, 77, 247, 258, 263 - 265, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Добропільське об'єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту перебування на утриманні та факту сумісного проживання - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_3), по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, за однією адресою: АДРЕСА_1.

Встановити факт перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утриманні її чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.08.2018 року.

Суддя А.М. Левченко