СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6617/17

пр. № 2/759/1215/18

28 вересня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Чернишук К.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Парфенюк Н.І., Захарова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_4 до Житлово-будівельного кооперативу «Обчислювач-8» про визнання дії незаконними,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд визнати дії Житлово-будівельного кооперативу «Обчислювач-8» при виставленні та нарахунку ОСОБА_4 заборгованості по водопостачанні за період з 2004 р. по 2016 р. у розмірі 21845 грн 97 коп., що зазначено у довідці від 30.04.2016 вих. 26А та протоколі від 26.04.2016 незаконними.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 25.07.2006 між ОСОБА_5 та ЖБК «Обчислювач-8» укладено договір «Про проведення розрахунків за водопостачання та водовідведення за показниками квартирних приладів обліку споживання холодної та гарячої води», згідно якого експлуатаційна організація зобов'язалася проводити розрахунки із споживачами за водопостачання та водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за споживання води і користування послугами показниках квартирних приладів обліку споживання гарячої та холодної води, однак 30.04.2016 відповідач надав лист позивачу в якому зазначив, що при перевірці показань лічильників холодної та гарячої води по її квартирі встановлено факт невірного нарахування об'ємів спожитої води та оплати за неї на протязі 2004 - 2016 рр., що відображено в розрахунках бухгалтера ЖБК, на підставі чого виникла заборгованість яка складає 21845 грн 97 коп.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні проти вказаних позовних вимог заперечували, просили відмовити у повному обсязі, так як відповідач сплачувала за користування послугами за зниженими тарифами, які виявилися в десять раз більші, ніж ті за якими мешканець платив за гарячу та холодну воду, оскільки показники лічильника не відповідають тим, що зазначені в квитанціях на оплату.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що на підставі договору від 25.07.2006 укладеного між ЖБК «Обчислювач-8» та ОСОБА_5 позивач зобов'язався проводити розрахунки із споживачами за водопостачання та водовідведення, а споживач зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за споживання води і користування послугами по показниках квартирних приладів обліку споживання та холодної води на умовах цього договору (а.с. 6, 7).

Згідно листа ЖБК «Обчислювач-8» вих. 26А від 30.04.2016 за адресою: АДРЕСА_1 виникла заборгованість на підставі невірного нарахування об'ємів спожитої води та оплати за неї протязі 2004-2016 рр. (а.с. 10).

Згідно п. 13 Договору, передбачає власником квартири щомісяця знімати показники з приладів квартирного обліку споживання холодної та гарячої води, своєчасно, у строки, передбачені п. 6 цього Договору, оплачувати надані послуги за цими показниками і встановленими тарифами.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У травні 2016 р. від ОСОБА_5 надійшла заява про заміну обох старих лічильників. Старі лічильники були перевірені в роботі та зафіксовані їх показники, а саме: лічильник холодної води за №03839778 мав показники 1186 м3 ; лічильник гарячої води за №03856111 -1755 м3 , тому актом від 11.05.2016 підтверджується невідповідність оплачених показань і реальних показань лічильників, дані показники відображені у розрахунках бухгалтера та довідці ГІОЦ і в квитанціях мешканця кв. №116, вказані документи підтверджують реальні витрати води і невірну сплату за її споживання, тобто: в період з 19.02.2015 по 11.05.2016 п'ятнадцять місяців, середнє споживання води становить дев'ять куб.м.в місяць. Це зафіксовано підписом мешканця кв. 116 і витрачено 1186-1050 = 136 куб.м. холодної води та 1755-1623 = 132 куб.м. гарячої води (а.с. 24-33).

У квитанція з 2006 р. до 2016 р. показання лічильників зменшені у 10 разів, що є наслідком з боку мешканця кв.№116 невірного зчитування одиниць на один розряд лічильника.

У зв'язку з чим, позивач повинен відшкодувати відповідачу заборгованість за надання холодної та гарячої води у розмірі у зв'язку із невірним зчитування одиниць лічильника.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України, власник та члени його сім'ї зобов'язані воєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Положення ст.ст. 66-68 ЖК України покладають на користувачів житла (власників) обов'язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюються з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, позові вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки позивачем не доведено неправомірність дій відповідача те безпідставності нарахування боргу.

У зв'язку з відмовою в позові, судові витрати відшкодуванню позивачу, згідно ст. 141 ЦПК України не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 629, 526 ЦК України ст.ст. 66-68, 156, 162, 179 ЖК України; Законом України «Про житлово-комунальні послуги»; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

у позовних вимогах ОСОБА_4 до Житлово-будівельного кооперативу «Обчислювач-8» про визнання дії незаконними відмовити.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 28.09.2018.