Справа № 128/3365/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: Саєнко О.Б., при секретарі: Кузьменко А.О., без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку(пай) за законом, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 позивач звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом , який обґрунтувало тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її баба по лінії батька ОСОБА_4. Відповідач у справі є її рідним братом.

Вказує, що після смерті баби ОСОБА_4 відкрилась спадщина на відповідне спадкове майно, у тому числі на право на земельну ділянку (пай) площею 3,71 умовних кадастрових гектарів, що перебувала у колективній власності КСП ім. Чкалова с. Некрасово, відповідно до сертифікату НОМЕР_1, порядковий реєстраційний номер 31, згідно з рішенням загальних зборів КСП ім.Чкалова від 27.01.2000, протокол №1 та розпорядження Вінницької районної державної адміністрації №142 від 13.03.2000.

Зазначає, що після смерті ОСОБА_4 - батько сторін - ОСОБА_3 прийняв спадщину шляхом фактичного управління спадковим майном , а саме сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Після смерті батька ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги була вона та відповідач, на той час їй виповнилося 14 років, а відповідачу- 21 рік.

Зазначає, що її мати ОСОБА_5 прийняла спадщину в її інтересах після смерті батька, як неповнолітньої спадкоємиці першої черги спадкування шляхом фактичного управління спадковим майном ; свідоцтво про право на спадщину на її ім'я нею не отримувалось, в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва вона не зверталась.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати.

Зазначає, що з часом сертифікат про право на земельну частку(пай) нею був втрачений.

Просить суд визнати за ОСОБА_6, право на земельну ділянку (пай) площею 3,71 умовних кадастрових гектари, що перебувала у колективній власності КСП ім. Чкалова с. Некрасово, відповідно до сертифікату НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації №142 від 13.03.2000 після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В дане судове засідання сторони не з'явились.

Позивач ОСОБА_1 попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 також попередньо подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в поданій заяві зазначив, що він не заперечує з приводу задоволення позову.

Представник позивача ОСОБА_7 до судового засідання не з'явилась по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про явку до судового засідання.

В судовому засіданні 15.06.2018 позивач та представник позивача позов підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у ньому; відповідач не заперечував проти задоволення позову.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез'явившихся осіб.

Вислухавши вступне слово сторін та представника позивача, вчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Частиною 1 статті 15 ЦК визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі положень, викладених в ч.ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла баба сторін по лінії батька-ОСОБА_8, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданого повторно (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить у тому числі і право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП ім. Чкалова, розміром 3, 71 га, яка розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 14.03.2000 року, що підтверджується випискою із списку громадян , членів КСП ім. Чкалова с. Некрасове Вінницького району, виданою Некрасовською сільською радою Вінницького району (а.с.12), довідкою виданою Некрасовською сільською радою Вінницького району (а.с.13).

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 був її син ОСОБА_3, однак належних доказів родинного зв'язку ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як матері і сина - позивачем не надано, оскільки згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.с.126,133,135 СК (а.с.5) матір'ю ОСОБА_3 є ОСОБА_9, а згідно копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4 (а.с.4).

Також, позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки з виписки з погосподарських книг, згідно матеріалів архіву Некрасівської сільської ради Вінницького району за адресою: АДРЕСА_1 , станом на день відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_4 - ОСОБА_3 з нею не проживав (а.с.16-17), доказів того, що він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном суду також не надано; по питанню відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_4 спадкоємці померлої не зверталися, що підтверджується листом, виданим Вінницькою районної держаною нотаріальною контрою від 22.02.2018 (а.с.35).

Оскільки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, при вирішенні даного спору суд, повинен керуватися відповідними нормами ЦК УРСР.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Тому, судом беззаперечно установлено, що в розумінні ст. ст.549 ЦК УРСР ОСОБА_3, не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.7).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його діти сторони у справі - ОСОБА_10 та ОСОБА_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача та відповідача (а.с.6). Мати сторін - ОСОБА_5 не є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки 21.11.1989 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8).

Посилання позивача на те, що її мати ОСОБА_5 прийняла спадщину в її інтересах, після смерті її батька, як неповнолітньої спадкоємиці першої черги спадкування шляхом фактичного управління спадковим майном -сертифікатом на право на земельну частку (пай), не підтверджено позивачем жодним належним, допустимим та достатнім доказом.

Згідно листа виданого Вінницькою районної держаною нотаріальною контрою від 22.02.2018 (а.с.35) спадкоємці померлого ОСОБА_3 по питанню відкриття спадщини до нотаріальної контри не зверталися.

Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, при вирішенні даного спору суд, повинен керуватися відповідними нормами ЦК УРСР.

Тому, судом також установлено, що в розумінні ст. ст.549 ЦК УРСР позивач ОСОБА_1 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача та відповідача - ОСОБА_5, що підтверджується, копією свідоцтва по смерть (а.с.9).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії серії НОМЕР_2 від 14.03.2000 року, який підтверджує право спадкодавця ОСОБА_4 на відповідну земельну частку (пай), втрачено, що підтверджується ксерокопією друкованого оголошення в газеті «Подільська Зоря» (а.с. 10).

Згідно до роз'яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., убачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Письмової відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про праву на спадщину позивачем суду не надано.

Отже, суд виходячи, з основних засад (принципів) цивільного судочинства : змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства ( ст.ст.12,13 ЦПК України), вважає за необхідне відмовити у задоволені позову позивача, оскільки позивачем не доведено перед судом достатніми, належними та допустимими доказами: родинний зв'язок спадкодавця ОСОБА_4 з її сином (батьком позивача) ОСОБА_3; факт прийняття спадщини ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_4 та позивача ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3.

Крім цього, позивачем не доведено, які у неї існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку поза судовим шляхом, оскільки вона не отримувала від нотаріуса постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Тому, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 268 ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку(пай) за законом,- відмовити .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: