ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/331/18 Справа № 204/8118/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, приватного підприємства "Техніка", Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області, третя особа - Українська товарна біржа "ТБУ", про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації та визнання права приватної власності, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, приватного підприємства "Техніка", Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області, третя особа - Українська товарна біржа "ТБУ", про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації та визнання права приватної власності.

Зазначав, що 02 квітня 2010 року на Українській товарній біржі між ПП «Техніка», як членом біржі, з однієї сторони, та ОСОБА_2 і ОСОБА_1, як членами біржі, з другої сторони, був укладений договір купівлі-продажу зернозбирального Комбайна «CLASS LEXON 480», реєстраційний номер НОМЕР_1. Даний договір був зареєстрований відповідно до Свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_2 від 08 квітня 2010 року, в якому власником зазначений ОСОБА_2 Однак, даний договір позивач не підписував і точно впевнений, що його не підписував ОСОБА_1, оскільки при оплаті грошових засобів та отримання комбайна останнього не було у м.Біла Церква. До того ж, він (ОСОБА_2.) був одержувачем та єдиним платником за придбання комбайну. Договір купівлі-продажу від 01 квітня 2010 року передбачає, що ціна за товар складає 163.000 грн. і покупець зобов'язується здійснити оплату до 15 квітня 2010 року. Із акту прийому-передачі сільськогосподарської техніки від 13 квітня 2010 року також вбачається, що єдиним одержувачем зернозбирального комбайну являється єдиний покупець - ОСОБА_2 Тому, незрозуміло, яким чином ОСОБА_1, який не приймав участь в оплаті та одержанні комбайна, вписаний його співвласником.

Посилався також на те, що відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи №70/04-599 від 26 липня 2013 року підписи в графі «Покупець» біржового договору купівлі-продажу транспортного засобу, реєстраційний номер 993300, від 02 квітня 2010 року - виконані не ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а іншими особами. Про порушення свого права на зернозбиральний комбайн він дізнався лише у грудні 2012 року, коли відповідач пред'явив до нього позов про компенсацію вартості його частки у спільному сумісному майні. У нього (ОСОБА_2.) на руках не було ні біржової угоди, ні реєстраційного талону, оскільки він цим не займався, їх не оформляв, а доручив оформити ОСОБА_1 Відповідач після оформлення біржової угоди та її реєстрації, не віддав йому ні біржової угоди, ні реєстраційного талону і повідомив, що віддасть документи лише після погашення ним боргу за договором позики. Згодом у грудні 2012 року із доданих ОСОБА_1 додатків до позову, пред'явленого до Солонянського районного суду, він дізнався про існування біржової угоди від 02 квітня 2010 року, свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_2 від 08 квітня 2010 року і про ту обставину, що ОСОБА_1 вказаний другим покупцем спірного комбайну та його співвласником. З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду та просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу зернозбирального Комбайна «CLAAS LEXION 480», серійний номер НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, від 02 квітня 2010 року, укладений на Українській товарній біржі «ТБУ» УТБ «ТБУ» між приватним підприємством «Техніка», як членом біржі, з однієї сторони, та ОСОБА_2 і ОСОБА_1, як членами біржі, з другої сторони; скасувати державну реєстрацію зернозбирального комбайну «CLAAS LEXION 480», серійний номер НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, вчинену Державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровській області 08 квітня 2010 року відповідно до свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_2 від 08 квітня 2010 року та визнати право приватної (індивідуальної) власності на комбайн зернозбиральний «CLAAS LEXION 480», серійний номер НОМЕР_3, рік випуску 2000, за ОСОБА_2

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу зернозбирального комбайна «CLAAS LEXION 480», серійний номер НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, від 02 квітня 2010 року, укладений на Українській товарній біржі «ТБУ» УТБ «ТБУ» між приватним підприємством «Техніка», як членом біржі, з однієї сторони, та ОСОБА_2 і ОСОБА_1, як членами біржі, з другої сторони.

Скасовано державну реєстрацію зернозбирального комбайну «CLAAS LEXION 480», серійний номер НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, вчинену Державною інспекцією сільського господарства в Дніпропетровській області 08 квітня 2010 року відповідно до свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_2 від 08 квітня 2010 року.

Визнано право приватної (індивідуальної) власності на комбайн зернозбиральний «CLAAS LEXION 480», серійний номер НОМЕР_3, рік випуску 2000, за ОСОБА_2

В апеляційні скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами правових підстав для задоволення позову, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року, встановлено, що спірний комбайн придбано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках і він належить їм на праві спільної власності.

28 листопада 2017 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення суду залишити без змін, наполягав на тому, що він є єдиним власником спірного зернозбирального комбайну.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що згідно умов Біржового договору купівлі-продажу транспортного засобу, реєстраційний номер 993300, від 02 квітня 2010 року, член Української товарної біржі - ПП «Техніка», в особі ОСОБА_4, продало, а члени Української товарної біржі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 купили транспортний засіб комбайн зернозбиральний «CLAAS Lexion 480», серійний НОМЕР_3, 2000 рік випуску, державний номерний знак (транзит) КА 00305.

Біржовий договір купівлі-продажу транспортного засобу було зареєстровано відповідно до свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_2 від 08 квітня 2010 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що волевиявлення ОСОБА_2 на укладення спірного договору відсутнє, оскільки сторонами не підписувався примірник біржової угоди №993300 від 02 квітня 2010 року, на підставі якої було здійснено реєстрацію права власності на спірний комбайн, та прийшов до висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації зернозбирального комбайну.

Однак колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про задоволення позову у зв'язку з наступним.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2014 року, залишеному без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року, в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ПП «Техніка», треті особи - Українська товарна біржа «ТБУ», Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу зернозбирального комбайна та скасування державної реєстрації в частині співвласника комбайна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПП «Техніка», треті особи - Українська товарна біржа «ТБУ», Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області, про визнання ідеальних часток в праві спільної сумісної власності, припинення права власності з виплатою компенсації та визнання права власності в цілому на комбайн, встановлено, що згідно з біржовою угодою купівлі-продажу транспортного засобу від 02 квітня 2010 року спірний комбайн було придбано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках та він їм належить на праві спільної власності.

На зазначені вище судові рішення послався й Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 13 липня 2016 року скасовуючи рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2015 року і ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року та направляючи справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ПП "Техніка", третя особа - Українська товарна біржа "ТБУ", про визнання договору купівлі-продажу рухомого майна недійсним на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно ч.2 статті 223 ЦПК України 2004 року (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення) після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Оскільки преюдиційним рішенням суду встановлено, що згідно з біржовою угодою купівлі-продажу транспортного засобу від 02 квітня 2010 року спірний комбайн було придбано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках та він їм належить на праві спільної власності, рішення суду набрало законної сили, то в іншому процесі оспорювати такі факти нормами ЦПК України не передбачено.

Таке регулювання передбачено і в частині четвертій статті 82 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, приватного підприємства "Техніка", Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області, третя особа - Українська товарна біржа "ТБУ", про визнання договору недійсним, скасування державної реєстрації та визнання права приватної власності відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Ткаченко І.Ю.