"22" жовтня 2018 р. Справа № 363/4250/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., за участі секретаря Рибки І.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород заяву представника позивача ОСОБА_1 комунального підприємства «Поліське» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 комунального підприємства «Поліське» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплопостачання, водопостачання / водовідведення з утримання будинку та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2018 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 комунального підприємства «Поліське» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплопостачання, водопостачання / водовідведення з утримання будинку та прибудинкової території.

В позовній заяві третім пунктом прохальної частини позову представник ОСОБА_1 комунального підприємства «Поліське» просить суд накласти арешт на все майно відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 153 ЦПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для зясування питань, повязаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Ознайомившись з матеріалами заяви цивільної справи, суд не вбачає підстав для розгляду заяви про забезпечення позову з викликом осіб та проведенням судового засідання по даному питанню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В порушення вказаних вимог, в поданій до суду позовній заяві не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення позову, не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Окрім цього, подана заявником позовна заява разом з третім пунктом прохальної частини позову про забезпечення позову подана всупереч вимогам ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимогстатті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, клопотання про забезпечення позову слід повернути позивачу з підстав невідповідності її вимогам ст.151 ЦПК України.

Відповідна ухвала не перешкоджає заявнику після усунення вказаних у ній недоліків звернутися до суду із нею повторно.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 комунального підприємства «Поліське» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 комунального підприємства «Поліське» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплопостачання, водопостачання / водовідведення з утримання будинку та прибудинкової території - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий М.Б. Баличева