Справа № 644/2683/18
н/п № 2/644/1487/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.

за участю секретаря - Трач М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом у якому просить визнати за нею, право власності на 1/2 частину житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що житлове приміщення - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 13.02.1996 року НОМЕР_2, свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою 03.03.1998 року зареєстрованого в реєстрі за № 1-324. 02 червня 2000 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. З 07.07.2000 року, позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у спірному житловому приміщенні. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась зі спірного житлового приміщення - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. При оформленні спадкових прав після смерті чоловіка, нотаріусом було виявлено, що померлий ОСОБА_3 з невідомих причин залишив заповіт, яким заповів ? частину належної йому квартири сторонній особі - ОСОБА_4, яка у встановлений законом строк спадщину не прийняла. Однак, за рішенням суду від 09.08.2005 року строк для прийняття спадщини їй було поновлено. 01.11.2005 року ОСОБА_4 звернулась до Четвертої Харківської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, свої спадкові права так і не оформила. 23.12.2008 року, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді ? частини спірного нерухомого майна. ? частина вказаного нерухомого майна залишилась відкритою. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, після її смерті протягом 10 років спадщину ніхто і не прийняв, спадкових прав не оформив. Позивач з 2000 року відкрито та безперервно володіє спірним нерухомим майном, проживає в квартирі, користуючись обома її частинами, зважаючи на те, що квартира є однокімнатною, сплачує за комунальні послуги, здійснює поточний ремонт. На підставі наведеного, позивач вважає, що набула право власності на ? частину квартири, оскільки протягом більш ніж 10 років відкрито та безперервно нею користується.

У судове засідання позивач та його представник адвокат ОСОБА_5 не з'явились, від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за відсутності позивача та представника позивача, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача зазначив, що заперечує проти задоволення позову у зв'язку з його безпідставністю, посилається на недобросовісність заволодіння ОСОБА_1 спірним нерухомим майном та на той факт, що до позовної заяви не додано доказів набуття права власності ОСОБА_4 на спірне нерухоме майно, відсутність відомостей про коло спадкоємців після її смерті.

Суд, дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги повністю з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, НОМЕР_2 від 13.02.1996 року, виданого Харківським міським центром приватизації Державного житлового фонду, спірне житлове приміщення - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, від 03.03.1998 року, посвідченого державним нотаріусом четвертої Харківської державної нотаріальної контори Моторною Г.О. за реєстровим № 1-324, власником спадкового майна після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, яка складається з ? частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3.

Згідно технічного паспорта на житло, виготовленого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 07.10.2008 року, спірним нерухомим майном є однокімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, розташована на 1-му поверсі п'ятиповерхового будинку, загальною площею 30,5 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, 02 червня 2000 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, актовий запис № 179.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_4, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис про смерть № 10895.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.12.2008 року, державним нотаріусом четвертої Харківської державної нотаріальної контори Моторною Г.О., право власності на ? частину спадкового майна, яке складається з однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1. Свідоцтво про право власності за заповітом ОСОБА_4 ще не видане.

Згідно відповіді завідуючої Четвертою Харківською Державною нотаріальною конторою Козелько Т.М., від 01.02.2018 року, наданої на запит ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, заведена спадкова справа № 1394/2004. 23.12.2008 року було видане свідоцтво про право на спадщину на ? частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 його дружині ОСОБА_1. При заведенні спадкової справи було виявлено, що спадкодавець залишив заповіт на квартиру, посвідчений 01.12.1999 року Четвертою Харківською нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1776 на користь ОСОБА_4. ОСОБА_4 було поновлено строк для прийняття спадщини та 01.12.2005 року, було подано заяву про прийняття спадщини. ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріально контори не зверталась.

Відповідно до актового запису про смерть за № 3693, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно даних, наданих Куп'янською Державною нотаріальною конторою Харківської області, після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини, або відмовою від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно довідки про склад сім'ї та прописку, виданої 13.03.2018 року КП «Жилкомсерівс» та картки прописки, позивач ОСОБА_1 зареєстрована у спірному житловому приміщенні з 07.06.2000 року.

Згідно витягів з протоколів № 11 від 04.05.2007 року та № 13 від 23.05.2007 року, комісією з питань призначення та надання населенню соціальних допомог та субсидій для відшкодування втрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу та пічного побутового рідкого палива, ОСОБА_1, як власнику житла, було призначено житлову субсидію.

Згідно наданих позивачем довідок про сплату комунальних послуг, ОСОБА_1 сплачує комунальні послуги з 2006 року по теперішній час.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5: Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, протягом усього часу, як до моменту смерті ОСОБА_4, так і після її смерті, відкрито володіє та користується всім житловим приміщенням повністю. Судом також приймається до уваги той факт, що спірне нерухоме майно є однокімнатною квартирою, через що позивач не мала іншої можливості, окрім користування та володіння всім майном повністю, оскільки спірне нерухоме мано є річчю неподільною у розумінні цивільного законодавства.

Відповідно до п. 11 частини 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника майна. Позивач при володінні майном померлої ОСОБА_4, вже після її смерті, не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності та про те, що вона володіє чужою річчю, оскільки власник спірної частини квартири відсутній і на теперішній час.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Особи, які мають право або зобов'язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Заява про визнання спадщини видумерлою Харківською міською радою не подавалася. При цьому, на ім'я позивача відкриті особові рахунки на надання усих комунальних послуг, які вона добросовісно сплачує.

Виходячи зі змісту статей 1277 і 344 ЦК, звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом.

Позивач, як законний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Характерною ознакою для визнання права власності на нерухомість за давністю володіння згідно до ст. 344 ЦК України є добросовісність.

Суд приймає до уваги той, факт, що відповідач ані зі спливом одного року, після смерті ОСОБА_4, ані протягом чергових 9 років не звертався із заявою про визнання спадщини відумерлою, що не заперечується представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Аналізуючи надані позивачем докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач відкрито, добросовісно заволоділа спірним нерухомим майном ? частиною однокімнатної квартири, продовжує відкрито та безперервно володіти вказаним нерухомим майном, внаслідок чого набула право власності на вказану частину нерухомого майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р и ш і в:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового приміщення - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.10.2018 року.

Суддя: А.К. Сітало