Ухвала

26 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 638/8640/17

провадження № 61-45598ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що прокуратура Полтавської області не вживала заходів для розслідування кримінальної справи, посадові особи прокуратури Полтавської області виносили незаконні постанови у межах кримінального провадження, які були скасовані судом, через бездіяльність посадових осіб органів прокуратури він не може поновити свої порушені права.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив стягнути з Державного бюджету України шляхом писання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь моральну шкоду у розмірі 576 тис. грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1

3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог в іншій частині. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій 08 жовтня 2018 року, перший заступник прокурора Полтавської області просить скасувати рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року, у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим що суди неправильно застосували норми статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та порушили норми процесуального права (КПК України та ЦПК України).

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною першою статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Малозначна справа є малозначною в силу своїх властивостей (предмету позову, складності справи, наявності суспільного інтересу, а також значення справи для сторін), тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи те, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд наділений правом визнати справу малозначною.

Враховуючи те, що прокурор оскаржує судові рішення у частині стягнення на користь позивача грошових коштів у сумі 3 тис. грн, яка є незначною, оскаржені судові рішення стосуються встановлення загальних підстав відповідальності за завдану шкоду, і ці судові рішення ухвалені на підставі обставин, встановлених ухвалами судів, постановлених в порядку, передбаченому КПК України, які набрали законної сили і оскарженню не підлягають, Верховний Суд вважає за можливе визнати на цій процесуальній стадії справу малозначною та відмовити першому заступнику прокурора Полтавської області у відкритті касаційного провадження на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року.

Випадків, які передбачені підпунктами а, б, в пункту 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі може підлягати касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Полтавської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников