Провадження 2/127/2949/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Константинова А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, -
16.07.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Мотивувала тим, що з 22.07.2002 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3
Їх донька - ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1
20.01.2010 року шлюб між сторонами був розірваний.
17.06.2011 року ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_5, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, а ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька.
Відповідач не бере участі у вихованні доньки ОСОБА_4, не відвідує її, не телефонує, не цікавиться її життям, здоров'ям, успіхами у навчанні, не підтримує її ні морально, ні матеріально. ОСОБА_3 самоусунувся від спілкування з дитиною, її виховання та утримання.
Донька батька не знає і родинних почуттів до нього не має.
За таких обставин позивач просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ухвали суду від 12.09.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 залишені без розгляду (а.с. 34).
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх доньки ОСОБА_4 підтримала. Пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем в 2010 року ОСОБА_3 не бачив дитини і не спілкувався з нею. ОСОБА_3 працює за кордоном, іноді приїжджає до м. Вінниці, однак, жодного разу не виявив бажання побачити свою дитину, надати матеріальну допомогу. ОСОБА_4 свого батька не знає. З 2011 року вихованням дитини займається її чоловік - ОСОБА_5 Він має намір офіційно усиновити ОСОБА_4. В 2013 році та в 2017 році у них з чоловіком народились діти, для яких ОСОБА_4 є старшою сестрою. Позивач також повідомила, що ніколи не перешкоджала відповідачеві спілкуватись із донькою, однак, він свідомо ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином за останньою відомою адресою реєстрації місця проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи не подав.
Враховуючи згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання представник служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. не з`явилась, просила розглядати справу у її відсутність. Надала висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є батьком ОСОБА_5 - чоловіка позивача. У сина та невістки є двоє спільних дітей. Вони також разом утримують і виховують доньку позивача від першого шлюбу - ОСОБА_4. Син ставиться до неї як до рідної дочки, між ними виникли родинні стосунки, дитина називає його батьком. ОСОБА_3 дівчинкою не цікавиться, не спілкується з нею багато років.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є матір'ю відповідача і бабусею ОСОБА_4. Позивач - колишня дружина її сина ОСОБА_9. Свідок підтвердила, що з 2010 року відповідач не цікавиться донькою ОСОБА_4, не бере участі у її вихованні. Вона неодноразово просила сина змінити своє ставлення до дитини, але він безвідповідальний. В даний час син знаходиться за кордоном, проте матеріально дитині також не допомагає. Інших дітей у нього не має. Вважає, що позбавлення батьківських прав її сина ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 буде справедливим.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов'язків батьків та дітей.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 Її батьками є ОСОБА_3, ОСОБА_2 (а.с. 6).
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний 20.01.2010 року, про що Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області було складено відповідний актовий запис № 66 та видано свідоцтво про розірвання шюбу (а.с. 9).
З 17.06.2011 року позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с. 5), вони є батьками сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7, 8).
ОСОБА_4 проживає в сім`ї матері, батько - ОСОБА_3 участі в утриманні і вихованні дитини не бере. Відсутність батька у житті дитини також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8
Згідно довідки від 04.06.2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у 8-Б класі Комунального закладу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 15 Вінницької міської ради». Дитина охайна, доглянута, неконфліктна. Мати - ОСОБА_2 постійно підтримує зв'язок з класним керівником, завжди відвідує батьківські збори та разні шкільні заходи, систематично цікавиться навчанням та вихованням дитини. За період навчання у школі батько ОСОБА_3 на батьківських зборах жодного разу не був, навчанням та поведінкою дитини у школі не цікавився. Жодного разу не виходив на зв'язок з класним керівником (а.с. 10).
Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об'єктивного з'ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей.
Комісією з питань захисту прав дитини було встановлено, що з 2010 року по теперішній час ОСОБА_3 проживав окремо від дитини, не підтримував родинних відносин із донькою, не брав участі у її вихованні та розвитку, не вітав з днями народження та святами, не надавав матеріального утримання дитині. Дитина фактично не знає і не пам'ятає свого рідного батька, оскільки не бачилася з ним протягом тривалого часу. Про дані обставини дівчинка повідомила у своєму письмовому поясненні від 17.08.2018 року та на засіданні комісії з питань захисту прав дитини і не заперечила щодо позбавлення батька батьківських прав. Питання про надання висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав розглядалось на засіданнях комісії 21.08.2018 та 04.09.2018 року, однак, ОСОБА_3 на засідання комісії не з'явився, хоча про розгляд даного питання повідомлявся належним чином.
В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 також пояснила, що вона проживає з мамою, вітчимом, молодшими братом і сестрою. Свого рідного батька вона не пам'ятає і не знає. Він ніколи до неї не приходив і не телефонував. ОСОБА_5 її виховує і матерально забезпечує їх сім`ю.
На підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку і не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки ОСОБА_4, її навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки не спілкується з донькою, не виявляє турботи та інтересу до її життя, внутрішнього світу, не розуміє її потреб, не надає підтримки, в тому числі матеріальної. Таку поведінку батька суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками по відношенню до дитини, байдужість до її долі. Такі обставини є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_4
При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.
Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за нею.
Керуючись Європейською конвенцією про здійснення прав дітей (Страсбург, 08.09.1995 року), Декларацією прав дитини (20.11.1959 р.), ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України,
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 19.10.2018 року.

Суддя: