Справа № 477/2485/17
Провадження № 2/477/4/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Сірюк С.В.,

за участю:

представника позивача - Захарчук Д.В., Шиян В.П.,

за участю педагога - ОСОБА_3,

представника служби у справах дітей Вітовської РДА- Пашкевич О.С.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом Мішково-Погорілівської загальноосвітньої санаторній школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи - Служба у справах дітей Вітовської РДА, Мішково-Погорілівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2017 року школа-інтернат, звернулась до суду із позовом в інтересах малолітньої - ОСОБА_5, в якій просить позбавити ОСОБА_6 батьківських прав щодо малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки на користь особи або установи, де буде виховуватися дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 01 вересня 2011 року у Мішково-Погорілівській школі інтернаті І-ІІ ступенів Миколаївської обласної ради на повному державному утриманні перебуває малолітня - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була направлена на підставі розпорядження Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області від 17 березня 2017 року за № 115-р.

Відповідач - ОСОБА_6 є матір'ю малолітньої ОСОБА_5. Відомості про батька дитини в свідоцтві про її народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Через те, що відповідачка з 26 липня 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері, розпорядженням Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області 30 серпня 2016 року за № 290-р було вирішено про надання малолітній ОСОБА_5 статусу дитини позбавленої батьківського піклування. Мати малолітньої не завершала лікування та самовільно покинула відділення ще 08 червня 2017 року. Відповідач не цікавиться навчанням та здоров'ям дитини, матеріально її не забезпечує, школу-інтернат не відвідує, з класним керівником зв'язок не підтримує, веде аморальний спосіб життя, не працює. Органом опіки та піклування Вітовської райдержадміністрації був наданий висновок про доцільність позбавлення відповідачки щодо малолітньої ОСОБА_5 батьківських прав.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та пояснили про вище викладене. Послались на те, що до цього часу відповідач своєї поведінки щодо доньки не змінила, її життям та здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Вказали, що ні телефонних дзвінків, ні листів, ні будь-якого іншого дозволеного способу, з урахуванням її хвороби, спілкування із донькою, відповідач не здійснювала. Проживання малолітньої ОСОБА_5 з матір'ю створює реальну загрозу для здоров'я дівчини, адже мати хворіє на туберкульоз, при цьому лікування не пройшла, самовільно покинула лікувальний заклад, повернулась до постійного місця проживання, не працює, зловживає спиртними напоями.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, хоча про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується її особистою розпискою, у зв'язку з чим, з урахуванням вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд допустив розгляд справи за її відсутності.

Представник служби у справах дітей Вітовської райдержадміністрації підтримала позов та просила його задовольнити, підтвердила висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських право щодо її малолітньої доньки. Суду пояснила, що на обліку служби у справах дітей Вітовського райдержадміністрації Миколаївської області перебуває малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідачка проходила стаціонарне лікування в Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері, але лікування не завершила, покинувши самовільно медичний заклад. Оскільки ОСОБА_6 ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо своєї доньки, яка перебуває в державному закладі, не спілкується із дитиною, в тому числі у дозволений спосіб з урахуванням її хвороби, не цікавиться її життям, матеріально допомоги не надає, не працює, веде аморальний спосіб життя, тому комісією було зроблено висновок, про доцільність позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої доньки.

Представник третьої особи - Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області подала до суду заяву, в якій підтримала позицію Мішково-Погорілівської ЗОШ та просила позов задовольнити.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8, ОСОБА_6 є матір'ю малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька малолітньої в свідоцтві про народження зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 6).

На підставі розпорядження Вітовської районної державної адміністрації від 30 серпня 2016 року № 290-р малолітній ОСОБА_5 був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, через те, що мати дитини - ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері (а.с. 8).

Дівчинку, відповідно до розпорядження Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області від 17 березня 2017 року № 115-р направлено до Мішково-Погорівської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради на повне державне утримання (а.с. 9).

Відповідно до відомостей Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру від 07 вересня 2017 року ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в 4-ому відділенні диспансеру з 01 лютого 2017 року по 08 червня 2017 року. Самовільно залишила відділення (а.с. 12).

З актів від 01.09.2017 року, 27.11.2017 року та 01.03.2017 року вбачається, що мати - ОСОБА_6 за весь час перебування дитини у закладі з 01 березня 2017 року по теперішній час, жодного разу не приїздила до дитини, без поважних причин не приймає участі в її вихованні, не цікавиться її здоров'ям, долею, ніякої матеріальної допомоги не надає, байдуже ставиться до дитини (а.с. 13-15).

Відповідачка, згідно з довідкою виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області проживає за адресою: АДРЕСА_1. Разом із нею зареєстровані діти: дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

Згідно рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07.12.2017 року, відповідач позбавлена батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_7, 2012оку народження.

Відповідач за місцем проживання характеризується як людина, яка схильна до вживання алкогольних напоїв, ніде не працює, вихованням та утриманням дітей не займається.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.01.2018 р., подвір'я та житловий будинок за місцем проживання ОСОБА_6 занедбане, знаходиться в антисанітарійному стані. Опалення пічне, засобів до опалення не має. На момент відвідування ОСОБА_6 перебувала у стані алкогольного сп'яніння, вживала алкоголь з трьома невідомими особами.

Виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області винесено рішення № 38 від 25 жовтня 207 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача щодо її малолітньої доньки та направлення відповідного клопотання до Жовтневого районного суду Миколаївської області (а.с. 11).

Вітовська районна державна адміністрація Миколаївської області дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10), посилаючись на наявну реальну загрозу здоров'ю дитини та нормального її розвитку через ухилення ОСОБА_6 від виховання своєї доньки, ведення останньою аморального способу життя, неприйняттям заходів до свого лікування від захворювання, що становить загрозу для здоров'я оточуючих.

Сама неповнолітня ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що мати її не відвідувала, її долею не цікавиться, висловилася щодо можливого позбавлення матері відносно неї батьківських прав.

Таким поясненням дитини судом надано оцінку з урахуванням віку та зрілості висловлених поглядів і усвідомлення дитиною, пов'язаних із позовом та його наслідками подій і обставин.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В той же час, вирішуючи питання про відібрання дитини чи позбавлення батьківських прав, найкращі інтереси дитини повинні мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Враховуючи викладене, з пояснень учасників справи та досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини свідчать про ухилення відповідача ОСОБА_6 від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, створенню для неї належних умов для проживання, здорового розвитку та навчання, безпечних умов проживання, в тому числі приймаючи до уваги захворювання відповідача на туберкульоз і неприйняття заходів до лікування, що свідчить про байдуже ставлення для створення умов, направлених на повернення дитини у родину і створення для неї безпечних умов, що відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення її батьківських прав, та що таке рішення відповідає інтересам цієї дитини.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, то за встановлених в ході судового розгляду обставин, а саме ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо матеріального утримання дитини, та враховуючи положення ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 аліменти на користь позивача в розмірі 1/ 4 частини усіх видів її доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05 грудня 2017 року до її повноліття.

На підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", на користь держави з відповідача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 704, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Мішково-Погорілівської загальноосвітньої санаторній школи-інтернату І-ІІІ Миколаївської обласної ради задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав у відношенні її малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на повному державному утриманні в Мішково-Погорілівській загальноосвітній санаторній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради (адреса: с. Мішково-Погорілове, вул. Маяковського, 129 Вітовського району Миколаївської області).

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Мішково-Погорілівської загальноосвітнього санаторної школи-інтернат І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради, на утримання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/ 4 частини усіх видів її доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави (рахунок 0172, отримувач коштів Державний бюджет Жовтневого району, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992601, банк отримувача -ГУДКСУ у Миколаївській області, код банку отримувача (МФО) 826013, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу - судовий збір) судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 29 січня 2018 року.

Суддя Л.М. Семенова