РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року

м. Рівне

Справа № 570/3299/18

Провадження № 22-ц/4815/207/18

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Кушнір Н.В.

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Шимків С.С., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

з участю представників сторін адвокатів: Хуснутдінова Н.В.,ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року про відкриття провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до філії управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Рівненського районного суду із позовом до філії управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування вказаного позову покликається на те, що відповідач, без його, як власника земельної ділянки дозволу користується належною позивачу земельною ділянкою, що є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки, внаслідок чого, особа, яка захопила дану земельну ділянку повинна відшкодувати її власнику завдані збитки.

Вважає, що протиправними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, розмір якої оцінює в 50000 грн.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_4 до філії управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" про відшкодування моральної шкоди та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом.

АТ "Укртрансгаз" структурним підрозділом якого є філія "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що не погоджується з оскаржуваною ухвалою в частині визначення підсудності розгляду даної справи за місцем знаходження позивача.

Зазначає, що предметом позовних вимог є відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., позивачем визначено, що даний спір є позовом немайнового характеру.

Вказує, що даний спір не є спором щодо нерухомого майна і при відкритті провадження у справі Рівненський районний суд не мав підстав для застосування ст. 30 ЦПК України, щодо виключної підсудності. Крім цього, позивач жодним чином не обґрунтував у позовній заяві підстав для подання позову саме до Рівненського районного суду та застосування правил виключної підсудності в даній справі.

Зазначає, що у позовній заяві визначено відповідачем філію "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз", місцезнаходження якої: м. Львів, вул. І.Рубчака 3, і згідно з п.1.2 Положення про філію від 05.06.2018, вона є відокремленим структурним підрозділом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", проводить свою діяльність від імені товариства.

Вказує, що за даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до складу АТ "Укртрансгаз" входить філія "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз", тому відповідач вважає, що дана справа повинна розглядатися Франківським районним судом м. Львова, за місцем реєстрації відповідача.

Представник АТ "Укртрансгаз" подала до апеляційного суду заяву про уточнення вимог апеляційної скарги та просила передати справу за місцем знаходження належного відповідача АТ «Укртрансгаз» юридичною адресою якого є м. Київ вул.. Кловський узвіз 9/1 для розгляду в Печерському районному суді м. Києва.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує, що доводи викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, необґрунтованими і вони не спростовують висновків суду.

Зазначає, що даний спір виник щодо земельної ділянки площею 1,6724 га, яка розташована на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, а саме завдання відповідачем шкоди внаслідок протиправних дій щодо нерухомого майна, яке належить ОСОБА_4, оскільки нерухоме майно, щодо якого виник спір знаходиться у Рівненському районі Рівненської області, а тому справа підсудна Рівненському районному суду.

Представник апелянта адвокат Хуснутдінова Н.В. в судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу і просила її задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Рівненського районного суду із позовом до філії управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" про відшкодування моральної шкоди та зазначав, що відповідач, без його, як власника земельної ділянки дозволу користується належною йому земельною ділянкою, що є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки і особа, яка захопила земельну ділянку повинна відшкодувати йому завдані збитки. Вважає, що протиправними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, розмір якої оцінює в 50000 грн.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_4 до філії управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" про відшкодування моральної шкоди та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції зазначав, зокрема, що справа підсудна Рівненському районному суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції , який не зазначив та не обґрунтував правову підставу для такого висновку, а заявлений відповідач та належний знаходяться поза межами юрисдикції цього суду.

Підготовче засіданні в справі було призначене на 17 серпня 2018 року. (а.с.66).

В той же день в Рівненському районному суді було зареєстроване клопотання позивача про заміну відповідача з філії "Львівтрансгаз" на АТ «Укртрансгаз» (а.с.70), однак з матеріалів справи не вбачається, що підготовче засідання відбулось і вирішено клопотання про заміну відповідача належним.

Згідно з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності (роз'яснення, що викладені в пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 №3).

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно до п.7 ст.28 ЦПК України, позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Положеннями ч.16 ст.28 ЦПК України передбачено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомогомайна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

У пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визнання підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК донерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про правокористування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відкриття провадження у справі та не урахував роз'яснень, викладених у згаданому вище п. 42 постанови пленуму ВССУ.

Оскільки, даний спір не є спором щодо нерухомого майна, то при відкритті провадження у справі в Рівненського районного суду не було підстав для застосування ст. 30 ЦПК України, щодо виключної підсудності, окрім цього позивач жодним чином не обґрунтував у позовній заяві підстави для подання позову саме до Рівненського районного суду та застосування правил виключної підсудності до даної справи.

У позовній заяві визначено відповідачем філію "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз", місцезнаходження якої : м. Львів, вул. І.Рубчака, 3.

Згідно з п.1.2 Положення про філію "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз", затвердженого 05.06.2018, філія є відокремленим структурним підрозділом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", проводить свою діяльність від імені товариства.

Відповідно до п.3.1.3 Положення УМГ "Львівтрансгаз" має право здійснювати від імені Товариства повноваження сторони, третьої особи та інших учасників справи, а не від свого імені.

За даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань філія "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" входить до складу АТ "Укртрансгаз", тому дана справа повинна розглядатися Печерським районним судом м. Києва за місцем реєстрації належного відповідача - юридичної особи, а не її філії..

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, не врахував вимог процесуального закону та прийняв ухвалу про відкриття провадження з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ст. 380 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

Таким чином, ухвала Рівненського районного суду Рівненської області від 01.08.2018 про відкриття провадження постановлена з порушенням вимог процесуального права, тому підлягає до скасування, а справа направленню для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 377, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" від імені якого діє філія "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 01 серпня 2018 року про відкриття провадження в справі за позовом ОСОБА_4 до філії управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" про відшкодування моральної шкоди скасувати.

Направити справу для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (01601 м. Київ, вул.. Хрещатик 42-А).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2018 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків