Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4052/18 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф.
Категорія 34 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/4052/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю « Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 липня 2018 року, постановлене під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 17 жовтня 2017 року, о 9 год. 00 хв., на автодорозі Житомир-Попільня-Сквира, з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем марки Renault Master, державний номерний знак НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний йому автомобіль KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_2.

На момент вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТОВ «Страхове товариство «Домінанта». Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачений ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого, у розмірі 100000 грн., з визначенням франшизи у сумі 1000 грн.

Позивач зазначає, що він у встановлений законодавством строк звернувся до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Страховик визначив вартість матеріального збитку у розмірі 35228 грн. 08 коп., проте страхове відшкодування йому не було виплачене.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 24 березня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, становить 79390 грн. 02 коп., з яких вартість відновлювального ремонту з урахування фізичного зносу складає 74873 грн. 31 коп., а величина втрати товарної вартості автомобіля KIA RIO визначена у розмірі 4516 грн. 71 коп.

Враховуючи вищезазначене, просив стягнути з ТОВ «Страхове товариство «Домінанта» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 73873 грн. 31 коп., 3244 грн. 78 коп. пені за прострочення виплати страхового відшкодування та витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1500 грн.

Також просив стягнути із ОСОБА_2 величину втрати товарної вартості автомобіля KIA RIO в сумі 4516 грн. 71 коп., 1000 грн. франшизи та відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 10 % від суми матеріального збитку, що становить 7939 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира 31 липня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 54643 грн. 23 коп., 3244 грн. 78 коп. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, витрати за проведення експертного дослідження в сумі 1500 грн. та судовий збір у розмірі 578 грн. 88 коп.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 величину втрати товарної вартості автомобіля KIA RIO, державний номерний знак НОМЕР_2, в сумі 4516 грн. 71 коп., 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1409 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині стягнення з нього на користь позивача 4516 грн. 71 коп. величини втрати товарної вартості автомобіля та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути зазначені кошти з ТОВ «Страхове товариство «Домінанта».

Також ОСОБА_2 просить змінити рішення в частині відшкодування моральної шкоди, зменшивши суму, яка підлягає стягненню на користь позивача, із 3000 грн. до 1000 грн.

Окрім того, просить змінити рішення в частині стягнення з нього судового збору та зменшити суму, розрахувавши її відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що відповідно до вимог законодавства величина втрати товарної вартості автомобіля є складовою частиною матеріального збитку. Оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», тому, враховуючи ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну потерпілого, саме на страховика покладається обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду у повному обсязі.

На його думку, суд значно завищив розмір моральної шкоди, адже матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що внаслідок пошкодження автомобіля був порушений звичний для позивача порядок організації життя та він змушений був докладати додаткових зусиль для його відновлення.

Окрім того, вважає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд стягнув з нього суму судового збору без врахування положень ч.1 ст.141 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що стягнення із ОСОБА_2 величини втрати товарної вартості автомобіля узгоджується з вимогами законодавства, оскільки страховик в силу положень ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зобов'язаний відшкодувати лише вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу.

Вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру моральної шкоди, оскільки внаслідок обрання ОСОБА_2 недобросовісного страховика, який у встановлений законодавством строк не виплатив страхове відшкодування, він не має можливості впродовж тривалого часу здійснити ремонт автомобіля та використовувати його у власних інтересах та в інтересах своєї сім'ї.

Окрім того, звернув увагу на ту обставину, що суд першої інстанції не постановив рішення в частині стягнення із ОСОБА_2 1000 грн франшизи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу, зазначивши, що відсутні підстави для покладення обов'язку щодо відшкодування матеріальної шкоди у вигляді величини втрати товарної вартості автомобіля на винну особу, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Розмір матеріальної шкоди охоплюється лімітом відповідальності страховика, відтак саме страхова компанія зобов'язана відшкодувати в повному обсязі реальні збитки.

На думку позивача, апеляційна скарга є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 2017 року, о 9 год.00 хв., на автодорозі Житомир-Попільня-Сквира, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_2, який керував автомобілем RENAULT MASTER, державний номерний знак НОМЕР_3, та ОСОБА_1, який був за кермом належного йому автомобіля КIA RIO, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2017 року винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_2

Внаслідок даної ДТП був пошкоджений належний позивачеві автомобіль.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальності "Страхове товариство "Домінанта", що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/1351402. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого, становить 100000 грн.

19 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю "Домінанта" з письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Листом від 20 лютого 2018 року страховик повідомив позивача про те, що згідно із здійсненим ним розрахунком вартість матеріального збитку становить 35228 грн. 08 коп., а сума страхового відшкодування складатиме 34228 грн. 08 коп.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 24 березня 2018 року №10 вартість матеріального збитку, завдана власнику автомобіля КIA RIO, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4, становить 79390 грн.02 коп., вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу складає 74873 грн. 31 коп., а величина втрати товарної вартості автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 4516 грн. 71 коп.

Як пояснив позивач, протягом квітня-травня 2018 року ТДВ " Страхове товариство "Домінанта" виплатило йому 19228 грн.08 коп. страхового відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом , використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, у випадках, коли деліктні правовідносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик особи, з вини якої виникла дорожньо-транспортна пригода. Цей страховик є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість винної особи у порядку, передбаченому Законом України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 29 даного Закону також передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, на страховика покладений обов'язок в межах ліміту страхування відшкодувати витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Разом з тим, відновлювальним ремонтом не охоплюється повністю матеріальний збиток потерпілого.

Так, за правилами п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, вартість матеріального збитку ( реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ ( втрати товарної вартості).

Пунктом 8.3 цієї Методики також передбачено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Таким чином, величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку ( реальних збитків).

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року в справі №6-760цс15.

Однак, враховуючи ту обставину, що в силу положень ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на страховика покладений обов'язок відшкодувати не реальні збитки у повному обсязі, а лише вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, величина втрати товарної вартості має бути відшкодована винною особою, навіть за умови, коли вартість матеріального збитку повністю охоплюється лімітом відповідальності страховика.

Частиною 1 статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надав суду висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 24 березня 2018 року, в якому експерт, зазначивши про необхідність заміни окремих складників автомобіля, їх фарбування, відновлювального фарбування інших деталей цього транспортного засобу, визначив величину втрати товарної вартості у розмірі 4516 грн. 71 коп.

Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши принцип повного відшкодування матеріальної шкоди, обґрунтовано стягнув із ОСОБА_2 величину втрати товарної вартості пошкодженого транспортного засобу.

Згідно з ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Про дотримання судом засад розумності, виваженості та справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди також звертає увагу Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3000 грн. При цьому, судом взято до уваги ту обставину, що позивач тривалий час був позбавлений можливості користуватись належним йому транспортним засобом.

У ч. 1 ст. 141 ЦПК України закріплене правило про те, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи сплачену позивачем суму судового збору та розмір задоволених позовних вимог до ОСОБА_2, з останнього підлягає стягненню 775 грн. 28 коп. ( 55 % від 1409 грн. 60 коп.).

Таким чином, рішення в частині стягнення із ОСОБА_2 судового збору слід змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню із 1409 грн. 60 коп. до 775 грн. 28 коп.

Оскільки ухвалою суду від 17 вересня 2018 року відстрочено сплату ОСОБА_2 судового збору до постановлення рішення судом апеляційної інстанції, з нього підлягає стягненню 2114 грн. 40 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

В решті рішення суду не оскаржується, отже не є предметом апеляційного розгляду.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що судом першої інстанції не вирішене питання про стягнення із ОСОБА_2 1000 грн. франшизи, не є підставою для перегляду рішення в цій частині, оскільки апеляційна скарга ним не була подана. Окрім того, зазначений недолік може бути усунутий шляхом постановлення додаткового рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 31 липня 2018 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню, із 1409 грн. 60 коп. до 775 грн. 28 коп.

Рішення в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4516 грн. 71 коп. величини втрати товарної вартості автомобіля, а також в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн.,- залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2114 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 29 жовтня 2018 року.

Головуюча Судді: