Постанова

іменем України

16 січня 2018 року

м. Київ

справа № 202/6052/15-ц

провадження № 61-712 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О. (суддя - доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Державна реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргуОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області у складі судді Петешенкової М. Ю., від 24 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Державна реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - Державна реєстраційна служба Дніпропетровського МУЮ), про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Державна реєстраційна служба Дніпропетровського МУЮ, про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_1 особистою власністю ОСОБА_5 Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 1 230 грн 43 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 3 447 грн 69 коп.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2016 року залишено без руху. Надано заявникові строк для усунення недоліків до 5 днів включно з дня отримання ним копії ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 не відповідає вимогам частини другої статті 297 ЦПК України, оскільки заявником не сплачено судовий збір у розмірі 8 038 грн 80 коп.

06 грудня 2016 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неправильно обраховано розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання заявником апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Скаржник зазначала, що розмір судового збору при поданні апеляційної скарги мав складати 4 019 грн.

16 грудня 2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у даній справі.

24 квітня 2017 року ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дану справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 частини першої розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20 грудня 2017 року справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Державна реєстраційна служба Дніпропетровського МУЮ, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Державна реєстраційна служба Дніпропетровського МУЮ, про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя, разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частинами першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно із частиною другою статті 297 ЦПК України, в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини першої статті 121 ЦПК України, в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, суддя, встановивши, що позовну заяву (апеляційну скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частиною першої статті 1 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення до суду з первісним позовом)передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду з первісним позовом) ставка судового збору за подання до суду, зокрема, позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1 218 грн.

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги)передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає сплаті 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, заявникові при поданні апеляційної скарги необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 8 038 грн 28 коп., оскільки як вбачається зі змісту апеляційної скарги, остання оскаржує рішення суду першої інстанції в повному обсязі, тобто як в частині первісного позову, так і в частині зустрічного позову.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що заявникові при зверненні до апеляційного суду з апеляційною скаргою необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 8 038 грн 80 коп.

З урахуванням наведеного, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов
С. О. Погрібний
Г. І. Усик