Справа № 180/2320/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі Гащук І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить встановити факт смерті його дружини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої, ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування заяви зазначив, що з ОСОБА_2 він перебував у шлюбі, зареєстрованому 30 січня 1980 року Тернівським районним відділом ЗАЦС м. Кривий Ріг, запис № 67.

Вони значилися зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_2, однак тривалий час проживали у АДРЕСА_1, на тимчасово окупованій території України.

У звязку з тимчасовою окупацією АР Крим, змушені були оформити посвідки на проживання іноземного громадянина та зареєструвати проживання у м. Ялта, АР Крим, за вищевказаною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_7 його дружина ОСОБА_2, померла про, що є довідка про смерть за № 2821, видана 18 липня 2018 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та оригінал свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1, видане 18 липня 2018 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

На день смерті його дружина ОСОБА_2 проживала та значилася зареєстрованою АДРЕСА_1. Після поховання дружини, він звернувся до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для реєстрації смерті дружини та отримання свідоцтва про її смерть, отримав відмову з тих підстав, що свідоцтво про смерть видане на окупованій території України, російською мовою, не відповідає дійсній формі свідоцтва про смерть, яка затверджена Постановою КМУ « Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 10.11.2010 року зі змінами та доповненнями.

У звязку з зазначеним, у проведені державної реєстрації смерті, йому було відмовлено.

Встановлення факту смерті дружини на тимчасово окупованій території України, йому необхідне для отримання свідоцтва про її смерть.

У судове засідання заявник не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовільнити.

Представник заінтересованої особи: Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення заяви не заперечує.

Враховуючи вимоги ст. 247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Судом встановлено, що згідно довідки про смерть ОСОБА_2 № 2821, виданої 18 липня 2018 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та оригіналу свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1, виданого 18 липня 2018 року від-лом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Сімферополь, Республіки Крим, Російської Федерації.

Копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2, виданої 30 січня 1980 року Тернівським районним відділом ЗАЦС м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 30 січня 1980 року уклали шлюб про, що зроблено запис № 67. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_2.

Таким чином, наявними матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були подружжям.

Із копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 та громадянки України ОСОБА_2 вбачається, що останні значилися зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_2. Проте, як зазначає заявник у своїй заяві, що підтверджується посвідками на проживання іноземного громадянина, подружжя тривалий час проживало у АДРЕСА_1, на тимчасово окупованій території України. У звязку з тимчасовою окупацією АР Крим, вони змушені були оформити посвідки на проживання іноземного громадянина та зареєструвати проживання у м. Ялта, АР Крим.

Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 18 зазначеного вище закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Як встановлено, свідоцтво про смерть ОСОБА_2, Серія НОМЕР_1, видане 18 липня 2018 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, російською мовою, не відповідає дійсній формі свідоцтва про смерть, яка затверджена Постановою КМУ України «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 10.11.2010 року зі змінами, у звязку з чим не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України.

На підставі п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

18 січня 2018 року прийнято Закон України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" № 2268-VІІІ.

На підставі ч.3 ст.2 вказаного Закону діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Однак, на виконання вимог даного Закону не внесено зміни до Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні.

Згідно ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 6, 9, 18, 76, 77, 78, 79, 80, 89, 258, 263, 264,315,317 ЦПК України,- суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовільнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Жолимбет, Шортандинського району Цілиноградської області, громадянки України, на тимчасово окупованій території України - в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1.

Відповідно п. 4 ст. 317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: О. С. Янжула