Справа № 682/2054/18
Провадження № 2/682/819/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи Мушинської Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування Славутської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

13.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків. Позов мотивує тим, що відповідач як батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дочки, жодної участі в її утриманні та вихованні не приймає. Всі витрати пов'язані з вихованням та фізично-соціальним розвитком дочки, несе позивач, в зв'язку з чим просить позов задовольнити та позбавити останнього батьківських обов'язків щодо дочки ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити, оскільки вважає факт не виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків доведеним.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних свідоцтв про народження від 06.09.2011 р. серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5

Згідно копії рішення Славутського міськрайонного суду від 04.03.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 08.05.2015 року ОСОБА_1 змінила ім'я, на ОСОБА_1.

Згідно висновку органу опіки і піклування Славутської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 23.05.2018 року №04-31/543 встановлено, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 відповідач не піклувався про дочку, не приймав участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, не цікавиться її навчанням, не сплачує аліменти,фактичне місце проживання та засоби зв'язку особи невідомі.

Отже, вказані факти свідчать про те, що ОСОБА_4 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської РДА підтримала висновок служби та висловила позицію про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його дочки ОСОБА_5 Крім того повідомила, проводячи бесіду з малолітньою дочкою відповідача встановила, що вона з народження не знає свого батька ОСОБА_4

Надаючи правову оцінку вказаним відносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Так, судом встановлено та підтверджено показами позивача, представника третьої особи та свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дочки, не спілкується з нею, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не надає дочці необхідного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки, що підтверджується відповідною довідкою.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, доводять факт ухилення відповідача від виховання дочки. Така поведінка відповідача щодо дочки фактично є усвідомленим нехтуванням батьківськими обов'язками.

В судовому засіданні встановлено що перешкод для спілкування відповідача з дочкою не було. Відповідач не виявляв бажання бачитися з дочкою, дбати про її духовний і фізичний розвиток.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у розмірі 704 гривні 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.7, 164 СК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - ) батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 704 гривні 80 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.