Провадження № 2/225/1052/2018
Справа № 225/4215/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі :

головуючого судді - Мигалевича В.В.,

за участю

секретаря - Голубової О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, третя особа Торецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права власності у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, третя особа Торецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті батька, ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

З метою отримання спадщини, яка відкрилась після померлого, до складу якої входить сума недоотриманих пенсійних виплат, представник позивача - ОСОБА_3 звернувся до Торецької державної нотаріальної контори. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що згідно Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, тобто не було подано оригінал заповіту.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт у м. Макіївка Донецької області 13.01.1994 р., який було посвідчено Холодовою Л.М. державним нотаріусом П'ятої макіївської державної нотаріальної контори за реєстровим №3-52 та заповіт, посвідчений 05.05.1993 року П'ятою макіївською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-1233. Однак, у спадкоємця оригінали вищевказаних заповітів відсутні, а другі примірники цих документів були передані конторою на зберігання до Донецького державного нотаріального архіву, що на даний час знаходиться на неконтрольованій території м. Донецька (у районі проведення антитерористичної операції на території Донецької області).

У зв'язку з викладеним позивачем ставиться питання про визнання за нею права власності у порядку спадкування на недоотриману її батьком, ОСОБА_2, пенсії за період з 01 червня 2015 року по 31 жовтня 2017 року.

В судове засідання позивач та її уповноважений представник ОСОБА_5 не прибули, представником позивача надано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, та ухвалити рішення у відповідності до чинного законодавства.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об'єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.ст.1217,1218,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування має особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4, 57,58)

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1, як донька спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом.

З метою отримання спадщини, яка відкрилась після померлого ОСОБА_2, представник позивача - ОСОБА_3 звернувся до Торецької державної нотаріальної контори, але постановою нотаріуса від 07.06.2018 року йому було відмовлено в у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 5).

З огляду на це суд зазначає наступне.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до частини 1статті 9-1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

До цього ж, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24/753/0/4-13- висловлено думку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як встановлено у судовому засіданні, за життя ОСОБА_2 склав заповіт у м. Макіївка Донецької області 13.01.1994 р., який було посвідчено Холодовою Л.М. державним нотаріусом П'ятої макіївської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-52 (а.с.7) та заповіт, посвідчений 05.05.1993 року П'ятою макіївською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-1233 (а.с.26-27).

У зв'язку з тим, що оригінали вищевказаних заповітів у позивача відсутні, а другі примірники вказаних заповітів були передані конторою на зберігання до Донецького державного нотаріального архіву, що на даний час знаходиться на неконтрольованій території м.Донецька (у районі проведення операції Об'єднаних сил на території Донецької області), суд доходить висновку про існування перешкод для оформлення спадкових прав позивача у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з нормами ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно Довідки щодо недоотриманої пенсії спадкодавця управління пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області від 22.02.2018 року, розмір недоотриманої суми пенсії за період з 01.06. 2015 року по 3.10.2017 року становить 136933, 42 грн (а.с.6).

Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд доходить висновку про те, що відсутність у позивача по справі оригіналів правовстановлюючих документів на спадщину у вигляді недоотриманої пенсії батька не може бути перешкодою у прийняті спадщини після його смерті, оскільки вона фактично прийняла спадщину від свого померлого батька, від спадщини не відмовлялася.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, а тому такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81 ЦПК України, ст.ст. 321, 328, 392, 1216, 1218,1227 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) до Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області (85200 м.Торецьк, в.Маяковського, 24а), третя особа Торецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200 м.Торецьк, вул. Дружби,26) про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на не отриману ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячну пенсію за період з 01 червня 2015 року по 31 жовтня 2017 року, в розмірі 136933 (сто тридцять шість тисяч дев'ятсот тридцять три) грн. 42 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судовогорішення.

Повний текст рішення суду складено 24 жовтня 2018 року.

Суддя: