Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2018 Справа №607/15284/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Кісіль Т.М.,

перекладача ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу № 607/15284/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 предявила до суду позов до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 листопада 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області; актовий запис № 1983. В обґрунтування цих вимог вказує, що від шлюбу у них є неповнолітній син ОСОБА_4 . Між ними практичного припинились шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення.

Позивач у судовому засідання підтримала вказані вимоги із зазначених мотивів та просила їх задовольнити.

Відповідач заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі .

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає за необхідне зазначити наступне:

відповідно до частини 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

19 листопада 2009 року між сторонам було зареєстровано шлюб, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 19 листопада 2009 року складено відповідний актовий запис № 1983. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 061780, виданим 19 листопада 2009 року цим же державним органом.

21 лютого 2010 року у сторін народився син ОСОБА_5. Про вказане свідчить копія свідоцтва про народження: серії 1-ИД № 115125, виданого 05 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області (актовий запис № 515 від 05 березня 2010 року).

Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в пункті 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносити сторін припинились, вони втратили почуття взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного, не ведуть спільного господарства. Примирення і збереження сім'ї не можливе, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 13, 82, 263, 265, 280-284, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2»ю Павлівною, зареєстрований 19 листопада 2009 року, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 19 листопада 2009 року складено відповідний актовий запис № 1983.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_4 складення повного судового рішення 17 жовтня 2018 року.

Реквізити сторін:

-ОСОБА_2 зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

-ОСОБА_3 зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Головуючий суддяОСОБА_6