Провадження № 4-с/161/96/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Кирилюк В.Ф., за участю секретаря судового засідання Самолюк І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», заінтересована особа ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2018 року на адресу суду надійшла вказана скарга.

Як підставу для подання скарги заявник зазначає, що державним виконавцем не були здійснені всі дії для виконання судового рішення, а тому він протиправно та необґрунтовано постановою від 19 червня 2018 року ВП №507840437 повернув вищенаведений виконавчий документ стягувачу.

З наведених мотивів та підстав скаржник просить суд скасувати постанову державного виконавця від 19 червня 2018 року ВП №507840437;

В судове засідання представник скаржника не зявився, однак подав на адресу суду заяву про слухання скарги за його відсутності.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Відзиву на скаргу також не подав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що скаргу слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 листопада 2015 року №161/11191/15-ц стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, що проживає за адресою: 43024, м. Луцьк, вул. Писаревського, 9/49, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 323/4437ЕS5DIP від 29.01.2012 року в розмірі 823,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, що проживає за адресою: 43024, м. Луцьк, вул. Писаревського, 9/49, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 323/4437ЕS5DIP від 29.01.2012 року в розмірі 6 556,80 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На виконання вказаного судового рішення, судом 30 грудня 2015 року був виданий виконавчий лист 161/11191/15-ц.

Вказаний виконавчий лист був предявлений до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області і за ним було відкрито виконавче провадження ВП №507840437 (державний виконавець Хакана Ольга Станіславівна).

Ухвалою суду від 10 травня 2017 року замінено сторону у виконавчому провадженні ВП № 50780437, а саме: стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» () його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами () щодо виконання виконавчого листа № 161/11191/15-ц від 02 листопада 2015 року, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області в цивільній справі за позовом ТОВ «Кредекс фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Як слідує з матеріалів справи, постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 Станіславіни від 19 червня 2018 року ВП №507840437 виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Надаючи правову оцінку вжитим державним виконавцем заходам щодо розшуку майна боржника ОСОБА_2під час примусового виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Державний виконавець не зважаючи на відкриття провадження за скаргою не надав суду матеріалів виконавчого провадження, а також в судове засідання не зявився. Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що державний виконавець здійснив запити до реєстрів прав власності на нерухоме майно, ТСЦ 0741, ДФС та ПФУ.

Однак, державним виконавцем не здійснені запити до органів реєстрації іншого цінного рухомого майна, зокрема до органів Державної авіаційної служби України, Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної служби інтелектуальної власності України.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази ініціювання державним виконавцем заходів щодо обмеження боржника у виїзді за кордон.

На думку суду, вказаних обставин достатньо для висновку про те, що державний виконавець передчасно та неправомірно повернув виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ним не вжиті всі вичерпні заходи для розшуку та звернення стягнення на майно та доходи боржника. Отже скарга в цілому є обґрунтованою.

Визначаючись зі способом задоволення скарги суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Вирішуючи вимогу скарги, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану постанову, суд зазначає, що суд за змістом Закону України «Про виконавче провадження» та ст.451 ЦПК України, наразі не має права скасовувати постанови державного виконавця.

Таким правом наділений виключно начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у відповідності до ч.3 ст.73 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки суд за змістом ч.2 ст.451 ЦПК України може зобовязати усунути порушення іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, вимогу скарги слід задовольнити частково шляхом визнання неправомірною постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 від 19 червня 2018 року ВП №507840437 про повернення виконавчого документу стягувачу та зобовязання начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області, або особу, яка виконує його повноваження, скасувати вказану постанову.

Керуючись статтями 450-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 від 19 червня 2018 року ВП №507840437 про повернення виконавчого документу стягувачу та зобовязати начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області, або особу, яка виконує його повноваження, скасувати вказану постанову.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повне судове рішення складено та підписано 24 жовтня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області В.Ф. Кирилюк