Провадження № 2/127/6384/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

В позовній заяві зазначено, що шлюб між сторонами розірвано 14.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-АМ №080785.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зважаючи на те, що після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.10.2007 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27.08.2007 року.

На нинішній день сума стягуваних аліментів є надзвичайно малою та зовсім недостатньо для задоволення потреб дитини.

Матеріальне становище позивача є скрутним, що стало підставою звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Відповідач позов не визнав. Згідно з запереченнями в судовому засіданні його матеріальне становище на даний час також є досить скрутним. Маючи мінливий заробіток та допомогу зі сторони батьків він намагається не допустити заборгованості зі сплати аліментів, згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.10.2007 року. Крім того, починаючи з 2009 року, відповідач проживає в громадянському шлюбі з ОСОБА_4 та на його утриманні знаходиться троє дітей. Цей факт підтверджується довідкою, виданою виконкомом Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №1112. Постійного та стабільного заробітку ОСОБА_2 не має.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши докази в справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Шлюб між сторонами розірвано 14.01.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-АМ №080785.

Сторони від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 25.10.2007 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27.08.2007 року.

На переконання суду, такий розмір аліментів нині є занадто незначним і недостатнім для задоволення потреб дитини. Матеріальне становище позивача є скрутним, вона не в змозі самостійно утримувати дитину.

Відповідач на даний час мешкає в громадянському шлюбі з ОСОБА_4, від якого вони мають двох дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Аліменти відповідач ОСОБА_2 на цих дітей не сплачує, відтак матеріальну допомогу надає в добровільному порядку.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Положення ст. 192 СК України лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183,184, 192 СК України, ст.ст. 4, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, а саме щомісячно стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у дохід держави в розмірі 640 грн.

Рішення суду в межах суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України повні відомості про учасників справи :

Позивач ОСОБА_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, адреса місця проживання : 22362, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне рішення суду складено 16.01.2018 року.

Суддя