Провадження №22-ц/772/69/2018
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач :Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 рокуСправа № 128/1690/15-цм. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Копаничук С.Г., секретар Кирилюк Л.М., за участі: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Короля О.П. у м. Вінниця о 12 год. 22 хв., (дата складення повного тексту невідома) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

встановила:

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищевказаним позовом в якому, відповідно до остаточних позовних вимог, просила поділити спільне майно подружжя сторін шляхом виділення їй 5/6 часток такого майна, а відповідачу 1/6 частки: визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток нежитлового приміщення підвалу № 3, 1 (офіс №3) в м. Вінниці по вул. Л. Ратушної, 79, б, площею 60,6 кв.м., що складає 3,25 часток вбудованих приміщень під літерою «А»; визнати на ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток цілого житлового будинку з господарською будівлею та спорудами в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області по вул. Першотравневій, 19; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток земельної ділянки, площею 0,1758 га, кадастровий номер :04:002:0207 в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області по вул. Першотравневій, 19; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток земельної ділянки, площею 0,15 га, кадастровий номер :02:005:0095 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області по вул. Б. Хмельницького, 20; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток квартири за № 7 в будинку №13 по пров. Перемоги в м. Вінниці; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток квартири за №114 в будинку №52 по вул. Ф.Кона в м. Вінниці; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток нежитлового приміщення в м. Вінниця по вул. Щорса, 14 а, площею 312,4 кв.м., що складає 1/125 частку приміщення під літерою «В»; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток автомобіля Toyota Hiace, білого кольору, 2012 року випуску, VIN JT121JK; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток автомобіля Lexus RX, білого кольору, 2012 року випуску, VIN JTJBK11A302455698; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток автомобіля ИЖ 27175, синього кольору, 2006 року випуску, VIN ХТK5651; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток автомобіля JAK HFC1020K, синього кольору, 2007 року випуску, VIN LJ11KAAB476009386; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток статутного капіталу юридичної особи приватного підприємства «Вінкава», , юридична адреса: вул. Щорса, 14а, м. Вінниця; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток автомобіля Toyota Auris, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1.

Позов мотивовано тим, що 22 листопада 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

В період шлюбу за спільні кошти сторонами було набуте рухоме та нерухоме майно.

Шлюбний договір між сторонами не укладався, жодних домовленостей про розмір часток при поділі майна між ними досягнуто не було.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано.

Оскільки сторони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна в натурі, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом.

В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2017 року та 30 жовтня 2017 року, за заявою ОСОБА_2, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 5/6 часток автомобіля Lexus RX, білого кольору, 2012 року випуску, VIN JTJBK11A302455698; визнання права власності на 5/6 часток автомобіля ИЖ 27175, синього кольору, 2006 року випуску, VIN ХТK5651 та визнання права власності на 5/6 часток автомобіля JAK HFC1020K, синього кольору, 2007 року випуску, VIN LJ11KAAB476009386 залишено без розгляду.

В січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив поділити спільне майно подружжя: визнавши за ОСОБА_4 право власності на ? автомобіля Toyota Auris 1.6 л, 2013 року випуску, колір 8-сірий, номер кузова НОМЕР_2 та право власності на ? автомобіля ЗАЗ 110557, 2004 року випуску, колір білий, тип кузова Пікап-В, причеп Y6D3799.

Зустрічний позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про поділ майна подружжя.

ОСОБА_4 вважає, що з метою захисту його прав слід звернутись до суду із зустрічним позовом для захисту своїх прав на майно, набуте під час шлюбу.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Поділено спільне майно подружжя шляхом виділення ОСОБА_2 1/2 частки майна і ОСОБА_4 1/2 частки майна.

Визнано за ОСОБА_2 право власності:

на 3/8 часток нежитлового приміщення підвалу №3, 1 (офіс №3) в м. Вінниці, по вул. Л.Ратушної, 79 «Б», площею 60,6 кв.м, що складає 3/25 часток вбудованих приміщень під літерою «А»;

на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, вул. Першотравнева, 19;

на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1758 га, кадастровий номер :04:002:0207 в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, вул. Першотравнева, 19;

на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :02:005:0095 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, вул. Б.Хмельницького, 20;

на 1/2 частку нежитлового приміщення в м. Вінниці, вул. Щорса, 14 а, площею 312,4 кв.м, що складає 1/125 частку приміщення під літерою «В»;

на 1/2 частку автомобіля Toyota Hiace, білого кольору, 2007 року випуску, VIN JT121JK.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 492127,64 грн., що складає вартість 1/2 частини автомобіля «LEXUS RX 350», білого кольору, 2012 року випуску, VIN JTJBK11А302455698.

В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності:

на 1/2 частку автомобіля Toyota Auris 1.6 і, 2013 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_2;

на 1/2 частку автомобіля ЗАЗ 110557, 2004 року випуску, колір білий, тип кузова Пікап В, причеп №Y6D799.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку нежитлового приміщення в м. Вінниці, вул. Щорса, 14 а, площею 312,4 кв.м, що складає 1/125 частку приміщення під літерою «В»; стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 492127,64 грн., що складає вартість 1/2 частини автомобіля «LEXUS RX 350», білого кольору, 2012 року випуску, VIN JTJBK11А302455698 та постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, судом проігноровано, що нежитлове приміщення було придбане ОСОБА_4 для ведення підприємницької діяльності, а тому таке майно не може бути спільним майном подружжя. Розмір відшкодування вартості спірного авто більший, ніж ціна, за яку його було продано, і яка вказана у довідці-рахунку.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, апеляційний суд досліджує докази, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, та перевіряє правильність застосування норм матеріального чи процесуального права в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 листопада 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис №3094.

Сторонами не заперечувалось, що нежитлове приміщення в м. Вінниці по вул. Щорса, 14 а та автомобіль «LEXUS RX 350», білого кольору, було придбано під час шлюбу.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказане нежитлове приміщення та авто є спільною сумісною власністю подружжя. В свою чергу ОСОБА_4 не довів використання нежитлового приміщення для здійснення своєї підприємницької діяльності. Щодо спірного автомобіля, то суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність поділу по 1/2 вартості спірного авто, яке було відчужене без згоди ОСОБА_2, виходячи з дійсної його вартості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що приміщення по вул. Щорса 14а в м. Вінниця не є спільною сумісно власністю, оскільки використовується для здійснення господарської діяльності є необгрунтованими, так як ОСОБА_4 не довів використання даного приміщення як виробничого.

Натомість, у матеріалах справи міститься Інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.92-93), відповідно до якої комплекс, нежитлові будівлі зі спорудами, що розташовані за адресою: вул. Щорса, 14а, м. Вінниця, зареєстровані як приватна спільна часткова власність за фізичною особою ОСОБА_4 та придбане ним за договором купівлі-продажу від 05 серпня 2009 року, тобто майно зареєстроване не за фізичною особою-підприємцем чи за юридичною особою.

Суд вважає, що ОСОБА_4 не довів використання ним вказаного нежитлового приміщення для ведення підприємницької діяльності, а отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зазначене майно входить до складу майна подружжя та підлягає поділу.

Факт того, що адреса даного приміщення вказана у Статуті ПП «ВінКава» не підтверджує фактичне використання цього приміщення як виробничого, з метою здійснення підприємницької діяльності відповідно до Статуту.

Щодо доводів апеляційної скарги про розмір відшкодування вартості автомобіля «LEXUS RX 350», білого кольору, 2012 року випуску, VIN JTJBK11А302455698, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що 28 серпня 2015 року ОСОБА_2 зверталась до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним.

Рішенням у даній справі від 24 березня 2016 року, яке набрало законної сили 20 квітня 2016 року встановлено, що 30 квітня 2015 року ОСОБА_4 відчужив автомобіль «LEXUS RX 350», білого кольору, VIN JTJBK11А302455698, 2012 року випуску, без згоди дружини ОСОБА_2 (а.с.18-20).

Відповідно до довідки-рахунку, серії ААЕ №023356 від 30 квітня 2015 року продаж авто було здійснено за 149900 грн.

Відповідно до п.30 Постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження не в інтересах сім'ї, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Пунктом 22 цієї Постанови передбачено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Суд вважає, що згоди щодо вартості спірного авто досягнуто не було, оскільки ОСОБА_2 не брала участі у продажі спірного авто.

Суд першої інстанції за клопотанням ОСОБА_2 призначив судову автотоварознавчу експертизу, і дійсна вартість даного авто була визначена експертом.

Відповідно до висновку експерта від 02 грудня 2016 року № 794-а, ринкова вартість автомобіля «LEXUS RX 350», білого кольору, VIN JTJBK11А302455698, 2012 року випуску, станом на 30 квітня 2015 року складала 984255,28 грн. (а.с. 85-91).

Таким чином, суд першої інстанції вірно визначив вартість 1/2 частини спірного автомобіля, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_2, а доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про заниження ціни, вказаної у довідці рахунку.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, а тому, в силу вимог ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не переглядалось.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_6

Судді: /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом:

Суддя: Сало Т.Б.

Повний текст виготовлено 18 січня 2018 року.