06 серпня 2018 року Волноваський районний суд Донецької області
у складі: головуючого судді - Мохова Є.І.,
при секретарі - Брідні О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волноваха Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Стрітенської сільської ради Волноваського району Донецької області про надання дозволу на тимчасовий в'їзд/виїзд неповнолітніх дітей до району проведення організації об'єднаних сил на непідконтрольну територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області без згоди та супроводу батька, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий в'їзд/виїзд неповнолітніх дітей до району проведення організації об'єднаних сил на непідконтрольну територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області без згоди та супроводу батька, третя особа: орган опіки та піклування Стрітенської сільської ради Волноваського району Донецької області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона, ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 21.01.2005р. Шлюб реєструвався відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, актовий запис № 71. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З відповідачем фактичні шлюбні відносини припинені в листопаді 2016 року, з цього часу вона самостійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач участі у вихованні та догляді за дітьми не бере, розвитком дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Всі питання щодо виховання та утримання дітей вирішуються нею самостійно.
Для виїзду та в'їзду з/на неконтрольовану територію України потрібна письмова нотаріально-посвідчена згода батька дітей. Однак при звернені до батька дітей, відповідача по справі з проханням надати таку згоду, відповідач згоду не дає, без пояснення причин відмови.
Вона проживає разом з дітьми у м. Макіївка, та є внутрішньо переміщеною особою разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_1.
На підконтрольній території України проживає її мати - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яку вона планує відвідувати разом з дітьми. Також є можливість виїхати на відпочинок на узбережжя Азовського моря, що сприятимуть розвитку та оздоровленню дітей у літній час, але без дозволу батька вона не може вивозити дітей через лінію розмежування, а можливості залишити з кимось дітей на час виїзду у неї немає, тому змушена брати дітей з собою.
Відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення життя дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей.
Вважає, що така позиція відповідача, шкодить інтересам дітей та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами.
Позивач в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила проводити розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає у повному обсязі. У разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явивсь, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується судовим викликом, розміщеним безпосередньо на офіційній сторінці Волноваського районного суду Донецької області веб-порталу Судової влади України.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Стрітенської сільської ради Волноваського району Донецької області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згодні.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 21.01.2005 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_6 одружились, шлюб реєструвався відділом реєстрації актів Макіївського міського управління юстиції, актовий запис №71, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтв про народження. На теперішній час неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачем ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання №312, яка видана 13.06.2018 р. сільським головою Стрітенської сільської ради Волноваського району Донецької області.
У зв`язку з нестабільною ситуацією на території України, ОСОБА_1 має намір виїхати/в'їхати з неповнолітніми дітьми через лінію розмежування до зони проведення організації об'єднаних сил на території Донецької області до м. Макіївка. Окрім того, з метою відвідування матері позивача разом з дітьми, а також виїхати на відпочинок на узбережжя Азовського моря, що буде сприяти розвитку та оздоровленню неповнолітніх дітей у літній час.
Однак, батько неповнолітніх дітей ОСОБА_2, який є відповідачем по справі, добровільного дозволу на тимчасовий в'їзд/виїзд неповнолітніх дітей через лінію розмежування до зони проведення організації об'єднаних сил на території Луганської та Донецької областей до м. Макіївка не надає, до нотаріуса для оформлення відповідних документів звертатись відмовляється.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 р. №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачає обмеження на виїзд з України з міркувань безпеки громадян. Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженими постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 з наступними змінами та доповненнями, у згоді на виїзд за межі України повинні бути зазначені держава прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.
Згідно з пунктом 5.1.1 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57.
Згідно з пунктом 5.1.2 вказаного Тимчасового порядку виїзд з неконтрольованої території громадян України які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.
Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків, батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов'язком батьків.
Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і нормами міжнародного права. Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними.
Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей. Зокрема, стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.
Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в'їзд/виїзд дітей до тимчасово неконтрольованої території України через лінію розмежування до зони проведення організації об'єднаних сил на території Донецької області до м. Макіївка відповідає інтересам та бажанням дітей, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дітей, оздоровленню та дозволить спілкуватися з рідними, в той же час відповідач не надає згоду на виїзд дитини до непідконтрольної території України через лінію розмежування до зони проведення організації об'єднаних сил на території Донецької області до м. Макіївка, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітніх дітей.
Зважаючи на те, що позивач висловила стійке волевиявлення, направлене на тимчасове вивезення неповнолітніх дітей до тимчасово неконтрольованої території України через лінію розмежування до зони проведення організації об'єднаних сил на території Донецької області до м. Макіївка, відповідач у судове засідання не з`явивсь, доказів на спростування доводів позивача на надав, не представив жодних доказів про неможливість, небезпеку, невідповідність інтересам дітей перебування їх з матір'ю на тимчасово неконтрольованій території Україні, будь-які інші загрози цьому, будь-який інший спосіб реалізації прав та інтересів дітей, про захист яких звернулася позивач, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ст. ст. 141, 155, 157 СК України, ст. 313 ЦК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Стрітенської сільської ради Волноваського району Донецької області про надання дозволу на тимчасовий в'їзд/виїзд неповнолітніх дітей до району проведення організації об'єднаних сил на непідконтрольну територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області без згоди та супроводу батька - задовольнити.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце народження село Октябрське, Волноваського району, Донецької області, дозвіл на тимчасовий в'їзд/виїзд до району проведення організації об'єднаних сил на непідконтрольну територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області до м. Макіївки, її неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дітьми повноліття у супроводі матері - ОСОБА_1, без нотаріально посвідченого дозволу (заяви) та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, місце народження смт. Приморське, міста Маріуполя, Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Мохов