Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1524/17
Провадження № 2/480/208/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Терентьєва Г.В.

при секретарі Куртась К.В.,

розглянувши 23 жовтня 2018 року в місті Миколаєві в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації та Веснянська сільська громада Миколаївського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав щодо дитини,

в с т а н о в и в :

06 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення останнього батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_3. За рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08.08.2011 року шлюб між нею і відповідачем розірваний. Крім того, за рішенням цього ж суду від 04.08.2011 року відповідач зобов'язаний сплачувати їй аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця. Позивачка зазначила, що відповідач декілька разів притягувався до кримінальної відповідальності і відбував покарання у вигляді позбавлення волі. На момент звернення до суду він також знаходиться під слідством і перебуває під вартою. Позивачка стверджує, що відповідач злісно і свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Зокрема він не проявляє турботи щодо сина, не спілкується з ним, не надає йому матеріальної підтримки та не сплачує присуджені аліменти.

У судове засідання позивач не з'явилася. Представник позивача подала до суду заяву, якій просила розглянути справу за наявними у справі доказами з урахуванням рішення комісії та зазначила, що проти заочного розгляду справи заперечує.

Відповідач належним чином повідомлявся про місце, дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив та будь-які заперечення проти позову до суду не подавав.

Третя особа Служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації надіслала до суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та заяву, у якій просила розглядати справу без участі її представника.

Представник третьої особи Веснянської сільської громади Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено,що сторони у справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 7)

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.07.2011 року шлюб між сторонами розірваний. (а.с. 8)

За рішенням цього ж суду від 04.08.2011 року з відповідача на користь позивачки ухвалено стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1000 грн. починаючи з 11.05.2011 року і до повноліття дитини. (а.с. 9-10).

Згідно довідки ДВС Миколаївського РУЮ ГТУЮ у Миколаївській області станом на 31.08.2017року заборгованість відповідача з аліментів становить 76000 грн.

У своєму висновку третя особа Служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.77)

Відповідно до довідки Казанківської виправної колонії №93 від 17.08.2018року ОСОБА_2 відбував покарання в Державній установі Казанківська ВК №93 з 18.03.2017 року по 18.09.2018року згідно вироку Центрального райсуду м.Миколаєва від 04.10.2016року. Після відбування покарання вибув за адресою АДРЕСА_1. Також з вищезазначеної довідки також вбачається, що ОСОБА_2 ознайомлюватися з повісткою про виклик до суду та надавати відзив на позов відмовився(а.с.78).

На даний час неповнолітній ОСОБА_3 разом з матір'ю проживає АДРЕСА_1. При проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання дитини встановлено, що для ОСОБА_3 створені належні умови проживання, відпочинку та розвитку.

Беручи до уваги вищезазначене, можна зробити висновок, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров'я.

З метою захисту майбутнього та інтересів дитини на підставі статті 164 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 ЦК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи батьком ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина. Ухилення його від виконання батьківських обов'язків полягає у свідомому самоусуненні відповідача від виховання дитини, піклування про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку її природних здібностей та готування її до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає за можливе позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його сина.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, сплачений нею судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню на її користь з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служби у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації та Веснянська сільська громада Миколаївського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав щодо дитини, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Миколаєва,зареєстрованого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки с.Весняне Миколаївського району Миколаївської області,(серія та номер паспорту НОМЕР_1), зареєстровану в АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Г. В. Терентьєв

23.10.2018