Справа № 275/555/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Данилюк О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання права на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання права на спадкове майно, що залишилось після смерті 06.11.2008 року її чоловіка ОСОБА_2, а саме право на земельну частку (пай) в КСП «Полісся» Брусилівського району Житомирської області.

04.07.2018 року вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки остання була подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

24.07.2018 року на виконання ухвали від 04.07.2018 року від позивача надійшла заява про виправлення вказаних недоліків позовної заяви.

Втім, позивачем вимоги ухвали Брусилівського районного суду Житомирської області від 04.07.2018 року було виконано не в повному обсязі, з огляду на що позовна заява ухвалою судді від 24.07.2018р. була залишена без руху повторно.

17.09.2018р. на виконання ухвали від 24.07.2018р. від представника позивача за довіреністю ОСОБА_3 надійшла заява про виправлення вказаних недоліків позовної заяви.

Втім, представником позивача вимоги ухвали Брусилівського районного суду Житомирської області від 24.07.2018 року було знову виконано не в повному обсязі, а саме не було вказано ціни позову з врахуванням дійсної вартості майна на момент предявлення позову, а крім того подані 17.09.2018р. на виконання ухвали суду від 24.07.2018р. докази були подані в одному екземплярі, з огляду на що позовна заява ухвалою судді від 21.09.2018р. була втретє залишена без руху.

16.10.2018р. від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про виконання ухвали Брусилівського районного суду Житомирської області від 21.09.2018р., з якої вбачається, що вимога позивача про визнання права на спадкове майно не є майновою, тому, на думку позивача, вказувати ціну позову, як то зазначено в ухвалах судді від 24.07.2018р. та від 21.09.2018р., не має необхідності. Крім того, позивач стверджувала, що до позовної заяви вона додала по дві копії доказів, як то передбачено законом.

Разом з тим, вказану заяву позивача не можна вважати такою, що належним чином виконує вимоги ухвали від 21.09.2018р., з огляду на таке.

Як було розяснено позивачу в ухвалі від 21.09.2018р., згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Указом Президента України від 10.11.1994 № 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва", чинним на момент отримання померлим ОСОБА_2 сертифікату на земельну частку (пай), було визначено, що кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Крім того, вказаним указом було встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Аналізуючи наведені правові норми в сукупності, слід дійти висновку, що оскільки земельна частка (пай) має вартісний вираз, то в розумінні ст. 190 ЦК України право на земельну частку є майновим правом, тобто майном, з огляду на що спір щодо визнання права на земельну частку (пай) є майновим.

Тому згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач у даному випадку повинен був вказати ціну позову з обґрунтуванням вказаної суми, яка за змістом п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 176 ЦПК України визначається дійсною вартістю спірного майна на момент предявлення позову.

При цьому відсутність вказаних відомостей у позовній заяві позбавляє суддю можливості крім іншого визначити правильність та повноту сплати позивачем судового збору при зверненні до суду з позовом.

Крім того, подані представником позивача на виконання ухвали судді від 24.07.2018р. докази в порушення вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України були подані в одному екземплярі, що підтверджується його заявою про виконання вимог ухвали від 24.07.2018р., де до вказаної заяви додані як додаток оригінали доказів без надання їх копій відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Тобто позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 175 та ч. 1 ст. 177 ЦПК України та позивачем вкотре не усунені недоліки поданої позовної заяви

Отже, до вказаної позовної заяви необхідно застосувати положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, вважати її неподаною і повернути позивачеві.

Принагідно зазначити, що позовна заява - це встановлена законом форма звернення до суду за вирішенням спору про суб'єктивне право. Позовна заява являє собою за чинним законодавством єдиний спосіб об'єктивізації позову. При цьому позовна заява має власний зміст (реквізити, установлені законом) і письмову форму. Письмова форма позову дозволяє чітко фіксувати зміст заявлених вимог, їх відповідність закону, час і місце пред'явлення позову, оперативно виявляти та усувати недоліки і помилки, допущені заявником. Таким чином, форма позовної заяви - одна з діючих гарантій права позивача та відповідача на судовий захист. При цьому недотримання зобов'язальних вимог до форми і змісту позовної заяви перешкоджає початку процесу, тому що суд не має необхідної інформації для порушення справи.

На підставі викладеного та керуючись ч. ч. 3, 6 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання права на спадкове майно, вважати неподаною і повернути позивачу.

Розяснити ОСОБА_1, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя О.С. Данилюк