Справа № 638/6500/15-ц Провадження № 4-с/638/55/18
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року Дзежинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря Котяш Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, боржник ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 25.04.2018 позов Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публiчного акцiонерного товариства «Брокбізнесбанк» заборгованість за додатковою угодою №1 від 23.01.2013 р. про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору №1424 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE від 23.01.2013 р. в сумі 8704 (вісім тисяч сімсот чотири) грн. 97 коп., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, якою просив суд визнати дії державного виконавця незаконними, скасувати постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження № 20403559 від 04.10.2016 за виконавчим листом № 638/6500/15-ц про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 та зобов'язати державного виконавцявинести постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова по справі № 638/6500/15-ц про стягнення заборгованості із ОСОБА_2

В обгрунтування скарги вказано про те, що 28.09.2016 на адресу Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (далі - Відділ) було направлено заяву про примусове виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/6500/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості в розмірі 8 704,97грн.

01.06.2017 на адресу Відділу було направлено клопотання про хід та місцезнаходження виконавчого документа.

12.06.2017 на адресу АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» надійшли супровідний лист №16001 від 04.10.2016 з постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження №52703559 від 04.10.2016 та оригіналом виконавчого листа №638/6500/15-ц.

В постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження №52703559 вказано, що в матеріалах, що надійшли до Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ, вказано, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1, що відноситься до території Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ, натомість адреса вказана неповністю, а саме відсутній номер квартири. Що унеможливлює подальше виконання виконавчого документу.

Стгувачем звертається увага на той факт, що згідно наявної інформації щодо боржника, в паспорті громадянина України на 14 сторінці вказано лише номер будинку, в рядках «корпус» та «квартира» поставлено прочерк. У зв'язку з чим, можна дійти висновку, що адресу боржника в виконавчому документі та заяві про примусове виконання рішення було вказано вірно, у зв'язку із чим вважає дії державного виконавця незаконними.

У судове засідання сторони не з'явились, заявником подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Належним чином повідомлений державний виконавець у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши скаргу та матеріали справи, судом встановлено, що потановою від 04.10.2016 у виконавчому провадженні № 52703559 відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом у справі № 638/6500/15-ц, провадження № 2/638/1732/16, виданого 30.08.2016 Дзержинським районним судом міста Харкова про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" заборгованості за додатковою угодою про відкриття кредитної лінії в розмірі 8704,97 грн.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Виконання рішення суду є невідємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення права.

Виконавче провадження невідємна умова доступу громадянина до правосуддя, що не має самостійного характеру, оскільки без виконання судових рішень сама судова система не є ефективною.

У справі «Горнсбі проти Греції» [6] Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Відповідно до п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень Затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно абз. 2 п. 14 Інструкції, якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 Розділу III Інструкції, вказується, при перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону державний виконавець враховує таке: повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства; ім'я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України).

Згідно вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника-фізичної особи:ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк предявлення рішення до виконання.

Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання людини визначена як внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

При цьому, у разі проживання особи у гуртожитку, номер кімнати при реєстрації місця проживання не зазначається ані в реєстрі, ані в паспорті такої особи.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, суд вважає скаргу ПАТ "Брокбізнесбанк" обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись стст. 12, 13, 81, 260, 447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, боржник ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харків Мирної Тетяни Василівни незаконними.

Скасувати постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харків Мирної Тетяни Василівни про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті виуконавчого документа), ВП 52703559 від 04.10.2016.

Зобов'язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області розглянути заяву Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про прийняття виконавчого листа № 638/6500/15-ц 2/638/1732/16, виданого 30.08.2016, до виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Шишкін