1Справа № 335/416/18 4-с/335/31/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря Гончаренко М.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 до ВП № 50684919, заінтересована особа ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 звернулося до суду із вказаною скаргою, у якій просив суд визнати дії старшого державного виконавця, ОСОБА_3 , Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про не надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не пізніше наступного дня з дня її винесення - неправомірними; визнати дії старшого державного виконавця, ОСОБА_3, Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ЄДРВП №50684919 - неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.10.2017р. ЄДРВП №50684919; відновити виконавче провадження ЄДРВП №50684919 з примусового виконання (дублікату) виконавчого листа №2-457/09 виданого 11.09.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 31.03.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі № 2-457/09 за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватне підприємство «Агровосток» про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 347 450 грн., відсотки у сумі 4561,47 грн., пеню у розмірі 17 135,85 грн., штраф у сумі 100 грн., 1700 грн. судового збору, 30 грн. витрати на ІТЗ розгляду справи судом, всього 370 977,32 грн.

На виконанні в Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження №50684919 з примусового виконання (дублікату) виконавчого листа № 2-457/09 виданого 11.09.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 370 977,32 грн.

10.10.2017 року старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом із тим, державний виконавець, повертаючи виконавчий документ стягувачеві, усупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» не вжив усіх виконавчих дій з примусового виконання (дублікату) виконавчого листа, зокрема, не всіх заходів для фактичного виконання рішення суду, а саме не заправлено запити до: сервісного центру МВС; бюро технічної інвентаризації про наявність зареєстрованого до 2013 року нерухомого майна; Державного комітету Земельного кадастру про наявність зареєстрованого до 2013 року земельних ділянок, паїв;Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку; Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті; Державної інспекції сільського господарства; Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України; Державної служби інтелектуальної власності України; Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»; виконавчого органу територіальних громад.

Також державним виконавцем не перевірено наявність розрахункових рахунків відкритих банківських установах; не накладено арешт на рухоме та нерухоме майно; не перевірено чи перетинав боржник ОСОБА_6 кордон України; не направлено подання до суду щодо розшуку боржника; не здійснено примусовий привід боржника через органи поліції; не здійснено виходу за місцем проживання боржника з метою перевірки майнового стану; не здійснено перевірки щодо виявлення дебіторської заборгованості; не сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також державний виконавець не звернувся до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 - до виконання зобовязань.

Представник ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» у судове засідання не зявився про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Представник Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не зявилися про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, від державного виконавця надійшли письмові заперечення.

Заінтересована особа у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, виходячи із меж заявлених вимог, приходить до наступних висновків.

Статтею 124 Конституції України визначено, що рішення суду підлягає обовязковому виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені заходи примусового виконання рішень, перелік яких не є вичерпним.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 6 та п. 8 ч. 3 вказаної вище статті, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, та здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням.

31.03.2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі № 2-457/09 за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватне підприємство «Агровосток» про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 347 450 грн., відсотки у сумі 4561,47 грн., пеню у розмірі 17 135,85 грн., штраф у сумі 100 грн., 1700 грн. судового збору, 30 грн. витрати на ІТЗ розгляду справи судом, всього 370 977,32 грн.

На виконанні в Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебувало виконавче провадження №50684919 з примусового виконання (дублікату) виконавчого листа № 2-457/09 виданого 11.09.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 370 977,32 грн.

05.04.2016 державним виконавцем на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяв до 05.10.2016 р.) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою надано боржнику строк для добровільного виконання до 10.03.2016 р.

У відповідності до ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено сторонам виконавчого провадження.

Боржником в строк наданий для добровільного виконання, рішення суду виконано не було.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем було направлено запити до реєструючих органів.

Згідно відповіді ДФС - боржник не має відкритих розрахункових рахунків в банківських установах, ПФ України - інформація щодо отримання доходів відсутня.

Згідно інформації, яка міститься в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та в інформаційній довідці з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців було встановлено, що у власності боржника відсутні.

Згідно інформації, яка міститься в базі даних АІС «Автомобіль», НАІС у власності боржника наявний транспортний засіб Toyota Rav4, державний номер НОМЕР_1, на який накладено арешт та оголошено розшук.

Державним виконавцем, з метою перевірки майнового стану боржника та встановлення його фактичного місця проживання було здійснено вихід за місцем проживання боржника, а саме м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 5-а (згідно заяви стягувача), проте на неодноразові дзвінки та стуки в двері ніхто не відчиняв двері та було залишено на дверях боржника вимогу державного виконавця з'явитися на прийом 26.12.2016 та надати пояснення з приводу невиконання рішення суду, проте боржник на вимогу державного виконавця не з'явився, жодні заяви та пояснення від нього на адресу відділу не надходили.

Також 30.08.2017 державним виконавцем повторно було здійснено вихід за місцем проживання боржника з метою перевірки майнового стану боржника та встановлення його фактичного місця проживання вище зазначені адреси проте на неодноразові дзвінки та стуки в двері ніхто не відчиняв двері, сусіди двері також не відчиняли та було залишено на дверях боржника вимогу державного виконавця з'явитися на прийом 08.09.2017 та надати пояснення з приводу невиконання рішення суду, проте боржник на вимогу державного виконавця не з'явився, заяви та пояснення від нього на адресу відділу не надходили.

Отже, державним виконавцем здійснено перевірку майнового стану боржника і не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом.

Пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Пунктом 5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Державним виконавцем, керуючись п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. В постанові про повернення виконавчого документу стягувачеві зазначено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання у строк до 10.10.2020 р.

Щодо доводів заявника стосовно того, що державним виконавцем не було направлено подання до суду про оголошення боржника в розшук та подання про винесення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла боржника, суд зазначає таке.

Пунктом 12 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця, а не обов'язок, звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

У звязку з тим, державному виконавцю в ході проведення виконавчих дій не вдалося встановити фактичне місце проживання боржника та зясувати причини невиконання ним рішення суду, а тому не виявилось можливим довести факт ухилення боржника від виконання рішення суду, державний виконавець враховуючи, що заходи примусового виконання, як звернення до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи та постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи є винятковими заходами, а тому визнав недоцільними в межах виконання вищезазначеного виконавчого провадження звернення до суду із таким поданням.

До того ж, ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені строки пред'явлення виконавчих документів до виконання:

Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що державним виконавцем здійснено перевірку майнового стану боржника і не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом, а заявником не доведено, в чому полягає неповне виконання роботи державного виконавця щодо пошуку майна та коштів боржника, оскаржувані рішення, дії були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, права чи свободи не було порушено і стягувач не позбавлений можливості повторно предявити виконавчий документ до виконання в строки, встановлені ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», скаргу суд залишає без задоволення.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 до ВП № 50684919, заінтересована особа ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Воробйов