Провадження № 4-с/761/62/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Калініченко Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи - старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедал Олександр Олександрович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Арніка-1» про визнання дій державного виконавця неправомірними; визнання постанови незаконною та її скасування,

в с т а н о в и в:

В вересні 2017р. скаржник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, заінтересовані особи: старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Канцедал О.О., ТОВ «Арніка-1», в якій просив суд:

- визнати неправомірними дії старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Канцедала О.О. в межах виконавчого провадження № 47119525, щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 04 вересня 2017р.;

- визнати незаконною та скасувати постанову старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Канцедала О.О. про стягнення виконавчого збору від 04 вересня 2017р., винесену в межах виконавчого провадження № 47119525.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України перебувало виконавче провадження № 47119525 за виконавчим листом № 2-12302/11 від 19 лютого 2015р. виданим Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з заявника на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором №0002/06/00-СL від 27 лютого 2006р. Пізніше ухвалою суду було замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Арніка-1».

21 серпня 2017р. стягувач - ТОВ «Арніка-1» звернулось до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі чого 04 вересня 2017р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Канцедалом О.О. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

04 вересня 2017р. старшим державним виконавцем винесено постанову про стягнення з скаржника виконавчого збору в розмірі 2997400,67 грн. На думку скаржника оскаржувана постанова та дії суб'єкта оскарження суперечать положенням ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий збір може бути стягнуто лише в розмірі 10% від стягнутої державним виконавцем суми. Проте в межах виконавчого провадженняжодних сум стягнуто зі скаржника, як боржника не було.

До судового засідання сторонами було подано на адресу суду заяви про розгляд справи у відсутність учасників справи.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин (в подальшому по тексту рішення норма Закону України «Про виконавче провадження» буде наведена в цій редакції), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судовірішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебував виконавчий лист № 2-12302/11, виданий 19 лютого 2015р. Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором №0002/06/00-СL від 27 лютого 2006р. (ВП №47119525).

17 лютого 2017р. ухвалою Шевченкііського районного суду м. Києва було задоволено клопотання ТОВ «Арніка-1» замінено стягувача з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «Арніка-1».

21 серпня 2017р. новий стягувач - ТОВ «Арніка-1» звернулось до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого листа стягувачу.

04 вересня 2017р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України Канцедалом О.О. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

04 вересня 2017р. старшим державним виконавцем винесено постанову про стягнення з скаржника виконавчого збору в розмірі 2997400,67 грн.

Пунктом 1) ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 40 цього Закону України, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 ч. 1 ст. 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Водночас ст. 27 Закону України «про виконавче провадження» визначає, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (ч.2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що фактично не стягнуто за виконавчим листом коштів та не повернуто майна, а тому враховуючи встановлене в судовому засіданні та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення виконавчого збору з боржника, тому дії державного виконавця та відповідно постанова про стягнення виконавчого збору не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. ст. 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи - старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедал Олександр Олександрович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Арніка-1» про визнання дій державного виконавця неправомірними; визнання постанови незаконною та її скасування - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 04 вересня 2017р. в межах виконавчого провадження № 47119525.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про стягнення виконавчого збору від 04 вересня 2017р. в межах виконавчого провадження №47119525.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 26 січня 2018р.

Суддя: