ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м. Київ

справа № 754/11726/15

провадження № 22-ц/824/457/18

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В. (суддя-доповідач)

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Тимошевській С.І.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у складі судді Грегуль О.В., повний текст складений 01.06.2018 року,

встановив:

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив під час розгляду справи, до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 30.06.2008 року відповідач, керуючи автомобілем скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, а дружина позивача, яка на момент ДТП перебувала на 6 місяці вагітності, отримала ушкодження середньої тяжкості.

Відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач зазначив, що внаслідок вказаних протиправних дій відповідача йому було спричинену матеріальну шкоду яка складається із витрат на лікування 9502 грн. 26 коп., витрат на ремонт автомобіля 140441 грн. 23 коп. та моральну шкоду, яку оцінив у 100000 грн. і просив стягнути з відповідача.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача: 4404 грн. у відшкодування витрат за оплату висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи та витрати на правову допомогу в сумі: 9459,20 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх завищення та недоведеність.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 149243 грн. 49 коп. - у відшкодування матеріальної шкоди, 30000 грн. - у відшкодування моральної шкоди, 4404 грн. - у відшкодування витрат за оплату автотоварознавчої експертизи.

Не погоджуючись з рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та у задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що судом не дано правової оцінки документа, на підставі якого стягнуто кошти, не досліджено питання про те, чи враховано у ньому фізичний знос пошкодженого транспортного засобу. Витрати на відновлення здоров'я відповідач також вважає недоведеними, на що суд не звернув уваги.

В суді апеляційної інстанції відповідач та його представник підтримали скаргу, просили її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти її задоволення, просив рішення залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30.06.2008 року близько 10:45 год., відповідач керуючи автомобілем «Мерседес» р. н. АІ 0700 ВЕ на 69 км + 800 м. а/д Київ - Одеса при здійсненні розвороту не надав переваги в русі автомобілю «Хонда» під керування позивача, що призвело до зіткнення та пошкодження зазначених транспортних засобів, а також внаслідок зіткнення автомобілів, пасажир автомобіля «Хонда» отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, а позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2013 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.01.2015 року, відповідача ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито в зв'язку з амністією (т.1 а.с.4-20).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у даній цивільній справі від 25.07.2016 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «НОNDА ACCORD», 2006 року випуску внаслідок ДТП 30.06.2008 року, становить: 140441 грн. 23 коп. (т.1 а.с.229).

За складання зазначеного висновку експерта, позивач сплатив: 4404 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи, оригіналом квитанції № 90 від 28.04.2016 року (т.2 а.с.110, 111).

Понесення позивачем витрати на лікування в сумі: 9502 грн. 26 коп. - 700 грн. = 8802 грн. 26 коп. (т.2 а.с.51-58).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 є винним в скоєнні ДТП, тому з нього підлягає стягненню розмір завданої матеріальної шкоди у сумі 140441,23 грн., який підтверджується судовою автотоварознавчою експертизою, витрати на лікування в сумі 8802 грн. 26 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи оригіналами фіскальних документів, 30000 грн. моральної шкоди, яка завдана неправомірними діями відповідача та понесені позивачем витрати по сплаті висновку авто товарознавчої експертизи у сумі 4404 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю відповідача, позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, дружина позивача отримала ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2013 року, відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України в зв'язку з амністією.

Отже, як слідує з вищенаведеного, вказана ДТП мала місце з вини ОСОБА_2

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальній справі, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Таким чином, суд першої інстанції вірно виходив з обставин, при яких позивачу була завдана матеріальна та моральна шкода, ступеня моральних страждань та нервових переживань від отриманих травм і перенесення операції, втрати професійної працездатності на 35 %, хвилюванні та психічному переживанні за дружину позивача, яка на момент ДТП була в автомобілі та перебувала на 6 місяці вагітності, тому виникли побоювання за результати майбутніх пологів, при цьому колегія суддів вважає, що визначення розміру шкоди стягнутої судом на користь позивача з відповідача відповідає вимогам закону з урахуванням наданих доказів.

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального права.

Посилання відповідача в апеляції про те, що суд не дав правової оцінки документу, на підставі якого стягнуто коштина увагу не заслуговують, оскільки судова автотоварознавча експертиза була предметом дослідження судом першої інстанції, був допитаний судовий експерт ОСОБА_3, який виконував експертизу та підтримав визначений розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу пошкодженням автомобіля, при цьому відповідач не спростував висновок судової експертизи.

Інші доводи апелянта, що викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, тому колегія суддів не знаходить правових підстав до скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: І.В.Іванова

Судді : Ю.О.Матвієнко

Я.С.Мельник