ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/466/18 Справа № 660/889/17 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес»

розглянув у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2018 року, яке постановлено суддею Сарат Н.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПрАТ СК «Юнівес» про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 25.03.2017 року о 16.20 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Кривий Ріг по Обїзній дорозі, біля електроопори № 16 не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «BMW 525 2.0 X-drive, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, який належить і був під керуванням власника автомобілю ОСОБА_1

Вина ОСОБА_2 підтверджується постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 31.05.2017 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Юнівес» за полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/1509038, зі строком дії полісу з 21.01.2017 року по 20.01.2018 рік, відповідно до якого передбачена страхова сума за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100 000 грн. У відповідності до п. 5 полісу ОСЦПВВНТЗ № АК/1509038 розмір франшизи встановлений тисяча гривень. Повідомлення про ДТП позивачем було подано вчасно 27.03.2017 року.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 79/17 від 07.04.2017 року сума матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «BMW 525 2.0 X-drive, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, складає 99734,01 гривень.

Позивач отримав від відповідача часткове страхове відшкодування в розмірі 44 165,61 грн.

Вартість матеріального збитку, що заподіяний позивачеві ушкодженням належного йому автомобіля становить 99734,01 грн. та підтверджується Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 79/17 від 07.04.2017 року.

Позивач відновив пошкоджений при ДТП належний йому автомобіль «BMW 525 2.0 X-drive, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, та відповідно до акту приймання-передачі робіт від 10 серпня 2017 року, який видано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, вартість виконаних робіт склала 99601 грн.

У звязку з наведеним вище позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача, ПрАТ СК «Юнівес», на свою користь відшкодування матеріального збитку 61887,77 грн., а саме: суму невиплаченого страхового відшкодування у сумі 54435,39 гривен, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань 7452,38 гривень та судовий збір.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь ОСОБА_1 грошове зобовязання у сумі 61887 грн. 77 коп.: у тому числі суму невиплаченого страхового відшкодування 54435,39 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобовязань 7452,38 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 «СК «Юнівес» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що позивач, в порушення вимог чинного законодавства, самостійно, без погодження із страховою компанією, звернувся до експерта, який 27 березня 2017 року провів автотоварозначу експертизу без запрошення представника відповідача та іншого учасника ДТП, в той час як право на самостійне обрання аварійного комісара він набув лише 30 березня 2017 року.

Представник відповідача вважає, що суд першої інстанції помилково прийняв як належний та допустимий доказ по справі висновок автотоварознавчого дослідження № 79/17 від 07.04.2017 року, оскільки він приведений експертом ОСОБА_5 з порушенням ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, та помилково визнав належним доказом по справі рахунок калькуляції ФОП ОСОБА_6, оскільки вказаний рахунок не може бути доказом розміру шкоди, заподіяної автомобілю позивача внаслідок ДТП.

Крім того, представник відповідача зауважує а тому, що посилання позивача в уточненому позові на ч.5 ст. 110 ЦПК України та ст. 53 ЦПК України, є порушенням норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля «BMW 525 2.0 X-drive, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, є позивач ОСОБА_1 (а.с.12).

25.03.2017 року о 16.20 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Кривий Ріг по Обїзній дорозі, біля електроопори № 16 не витримав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «BMW 525 2.0 X-drive, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, який належить і був під керуванням власника автомобілю ОСОБА_1

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2017 року, яка не оскаржена та набрала законної сили 16.05.2017 року, ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративною відповідальності за ст. 124 КпАП України (а.с.9).

Автомобіль «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до полісу № АК/1509038 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.01.2017 року був застрахований, строк дії страховки з 0000 годин 21.01.2017 року до 20.01.2018 року включно, страховик ПрАТ «СК «Юнівес» (а.с.54).

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 79/17 від 07.04.2017 року по визначенню матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «BMW 525 2.0 X-drive», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, встановлено, що в результаті пошкодження при ДТП, вартість матеріального збитку становить 99734,01 грн.

Автомобіль «BMW 525 2.0 X-drive», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, відповідно до акту приймання-передачі робіт від 10 серпня 2017 року, який видано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, був відремонтований позивачем, вартість виконаних відновлюваних робіт склала 99601 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідача на корись позивача, з урахуванням вже виплаченої відповідачем суми страхового відшкодування 44165,61 грн., та з урахуванням франшизи - 54435,39 грн. невиплаченого страхового відшкодування, та пені за несвоєчасне виконання зобовязання в розмірі 7452,38 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник стосовно відшкодування позивачу ОСОБА_1 недоплаченої матеріальної шкоди, спричиненої в результаті пошкодження його транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», (Закон) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 20 пункту 3 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку Страховик повинен здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлена у межах вартості майна на момент укладення договору.

Згідно частини 1 статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікату).

Як вбачається із матеріалів справи, Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2017 року, яка не оскаржена та набрала законної сили 16.05.2017 року, ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративною відповідальності за ст. 124 КпАП України та визнанний виним у скоєнні ДТП, яке сталося 25 березня 2017 року та в якому було пошкоджено автомобіль «BMW 525 2.0 X-drive», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачеві.

Автомобіль «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1509038 від 21.01.2017 року був застрахований, строк дії страховки з 00.00 годин 21.01.2017 року до 20.01.2018 року, страховик ПрАТ «СК «Юнівес». Згідно вказаного Полісу передбачена страхова суму за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн., а також франшиза в розмірі 1 000 грн.

Позивач отримав від відповідача часткове страхове відшкодування в розмірі 44 165,61 грн.

Позивачем ОСОБА_1 надано акт виконаних робіт від 10 серпня 2017 року, який видано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та з якого вбачається, що автомобіль позивача ««BMW 525 2.0 X-drive», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, було відремонтовано, на суму 99601 грн. (а.с.56,57)

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів приходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди, що завданий позивачу ушкодженням належного йому автомобіля становить 99601 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 10 серпня 2017 року, який видано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, який колегія суддів вважає належним та допустимим доказом спричинення позивачу матеріальної шкоди, в розумінні ст.ст.12,81 ЦПК України.

Таким чином, судом першої інстанції вірно визначено, що з відповідача на корить позивача підлягає стягненню недоплачена сума матеріальної шкоди, яка заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 54435,39 грн. (99601 грн. (сума відновлювального ремонту) 44165,61 грн. (сума часткового страхового відшкодування) 1000 грн. (франшиза).

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне виконання зобовязання, оскільки, згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно п. 3. ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

За правилами ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до ст. 37.2Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Колегія суддів погоджується із розрахунком пені за несвоєчасне виконання зобовязання, яка становить 7452,38 грн. за період з 01.09.2017 року по 26.01.2018 року, наведеним позивачем по справі, перевіреним колегією суддів, і з яким колегія суддів погоджується.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що позивач, в порушення вимог чинного законодавства, самостійно, без погодження із страховою компанією, звернувся до експерта, який 27 березня 2017 року провів автотоварозначу експертизу без запрошення представника відповідача та іншого учасника ДТП, в той час як право на самостійне обрання аварійного комісара він набув лише 30 березня 2017 року, оскільки відповідачем по справі не доведено, що ним дотримані вимогип.34.2.ст.34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП було направлено свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Дії позивача щодо самостійного обрання експерта для визначення розміру шкоди узгоджуються з положеннями п.34.3ст.34 цього Закону.

Крім того слід зауважити, що в даному випадку відомості про особу експерта та його кваліфікацію прямо зазначені на першому аркуші такого дослідження, а також містяться у відповідному реєстрі судових експертів Міністерства юстиції України.

При вирішенні даного питання колегія суддів зважає й на те, що відповідно встановлених процесуальним законодавством принципів диспозитивності та змагальності судового розгляду, позивач представив на підтвердження своєї позиції вищевказаний висновок експерта, в той час як на його спростування з іншої сторони доказів подано не було.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що суд першої інстанції помилково прийняв як належний та допустимий доказ по справі висновок автотоварознавчого дослідження № 79/17 від 07.04.2017 року, оскільки він приведений експертом ОСОБА_5 з порушенням ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, та помилково визнав належним доказом по справі рахунок калькуляції ФОП ОСОБА_6, оскільки вказаний рахунок не може бути доказом розміру шкоди, заподіяної автомобілю позивача внаслідок ДТП, оскільки, як зазначено вище, позивачем по справі на підтвердження своєї позиції надано вищевказаний висновок експерта, в той час як на його спростування, з іншої сторони доказів подано не було.

Крім того, виходячи з вартості експертного автотоварознавчого дослідження № 79/17 від 07.04.2017 року по визначенню матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «BMW 525 2.0 X-drive», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, встановлено, що в результаті пошкодження при ДТП, вартість матеріального збитку становить 99734,01 грн., відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля позивача, відповідно до акту виконаних робіт від 10.08.2017 року проведений ФОП ОСОБА_3 за 99601 грн., тобто в межах висновку автотоварознавчого дослідження № 79/17 від 07.04.2017 року, що свідчить про належність та допустимість вказаного доказу.

При цьому не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що посилання позивача в уточненому позові на ч.5 ст. 110 ЦПК України та ст. 53 ЦПК України, є порушенням норм процесуального права, оскільки вказані порушення процесуального права не є підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог позивача.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383,386 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2018 року.

Головуючий:

Судді: