ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 жовтня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8797/17

Головуючий у першій інстанції - Цибенко І.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/111/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,

із секретарем - Шкарупою Ю.В.

учасники справи: позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 червня 2018 року (місце ухвалення - м. Чернігів, дата складання повного тексту - 22.06.2018) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір та додаткові угоди до договору. У 2012 році позичальник помер, після смерті якого залишилась заборгованість по тілу кредиту та відсотках.

Ознайомившись з матеріалами спадкової справи банку стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини після смерті позичальника звернувся син померлого - ОСОБА_2

В позові ПАТ «УкрСиббанк» просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 111 232, 47 швейцарських франків в межах вартості майна, одержаного у спадщину, та 45 496,00 грн судового збору.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.06.2018 у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 5600 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано наявністю підстав для застосування строку позовної давності про який було заявлено стороною відповідача, під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду адвокат ПАТ «УкрСиббанк» Воронцов Д.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду від 12.06.2018, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

За доводами скарги оскаржуване рішення суперечить вимогам чинного законодавства та прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не в повній мірі з»ясовано дійсні обставини справи.

Заявник посилається, що банку про смерть позичальника стало відомо під час розгляду справи в Новозаводському районному суді м. Чернігова за позовом ОСОБА_5 до АТ «УкрСиббанк» про визнання зобов»язань за договором іпотеки такими, що припинились, а саме в квітні 2013 року, після чого банк в порядку ст. 1281 ЦК України, 26.04.2013 за вихідним № 4120/13 (в межах шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини) направив до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеди Т.О. свою претензію (першу) до спадкоємців померлого боржника з одночасним проханням повідомити про коло осіб, які звернулись для прийняття спадщини. Банк не погоджується з висновком суду про сплив в квітні 2016 року строку позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, що стало підставою для відмови в задоволенні позову.

Порушення судом норм процесуального права заявник обґрунтовує тим, що 01.06.2018 представником банку було направлено на адресу Новозаводського районного суду м. Чернігова клопотання про перенесення судового засідання, яке отримано судом 06.06.2018, але дане клопотання в матеріалах справи відсутнє, та 12.06.2018 судом ухвалено рішення, в якому зазначено про повторну неявку представника позивача, який про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Розглянувши справу судом порушено принцип змагальності сторін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» залишити без задоволення, рішення місцевого суду від 12.06.2018 - без змін. Та просив стягнути з позивача на користь відповідача усі документально підтверджені понесені судові витрати. В обґрунтування відзиву посилається на необґрунтованість апеляційної скарги, яка не спростовує правильних висновків суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільних справ № 751/234/13-ц та № 751/10778/13-ц, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 12.04.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання кредиту №0, згідно якого з урахуванням Додаткової угоди № 1 та № 2 від 31.01.2009 банк надав позичальнику кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії, у сумі 160 000,00 швейцарських франків зі сплатою процентів у poзмipi 8,99 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін - у poзмipi 13,485 % річних, комісії в порядку i на умовах, визначених Кредитним договором в строк до 11.04.2022 (а.с. 9-27 том 1).

З метою забезпечення своєчасного i повного виконання зобов»язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_8, ОСОБА_3 12.04.2007 було укладено Договір іпотеки №30007Z107, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А., відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно: домоволодіння з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 28-33 том 1).

З довідки - розрахунку заборгованості за кредитом станом на 21.09.2017 вбачається, що залишок заборгованості у валюті кредиту становить 111 232, 47 швейцарських франків (а.с. 116 том 1).

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 43 том 1).

З копії матеріалів спадкової справи № 8/2012 вбачається, що 11.07.2012 дружина спадкодавця - ОСОБА_10 та батьки спадкодавця - ОСОБА_5 та ОСОБА_11 звернулися до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеди Т.О. із відповідними заявами про відмову від прийняття на користь сина спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_2, а останній подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, у зв»язку з чим нотаріусом було заведено спадкову справу до майна померлого, номер у спадковому реєстрі 53070434 (а.с. 183-250 том 1).

Свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 не видано, право власності на спадкове майно належним чином не оформлено та не зареєстроване (а.с. 199-201 том 1).

26.04.2013 банк звернувся з претензією (вимога кредитора) вих. № 4120/13 до спадкоємців померлого позичальника через Приватного нотаpiycа Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеда Т.О. (а.с. 70-72 том 1), у відповідь на що останній повідомив, що претензія отримана та зареєстрована 07.05.2013 (а.с. 80 том 1).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.04.2013 (справа № 751/234/13-ц) позовні вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «УкрСиббанк» , треті особи - Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А., Приватний нотаріус Чернігівського нотаріального округу Карнабеда Т.О., ОСОБА_2 законним представником якого є ОСОБА_10 про визнання зобов»язання за договором іпотеки такими, що припинились та знаття заборони на відчуження заставленого майна - задоволено. Визнано такими, що припинились зобов»язання іпотекодавця ОСОБА_5 за договором іпотеки нерухомого майна № 30007Z107 укладеного між АКБ «УкрСиббанк» в особі начальника відділення № 42 АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_5 (а.с. 129-132 справа № 751/234/13-ц).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду від 27.11.2013 позовні вимоги ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. про зобов»язання вчинити певні дії - задоволено частково. Зобов»язано приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. зняти заборону на відчуження 8/25 частини домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, власником яких є ОСОБА_5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - предмету договору іпотеки (нерухомого майна) № 30007Z107 від 12.04.2007, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_3 (а.с. 71-73 справа № 751/10778/13-ц).

Відмовляючи в задоволенні позову суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування строку позовної давності про який було заявлено відповідачем, під час розгляду справи в суді першої інстанції.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з"ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують враховуючи наступне.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої та другої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Спадкування це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних відносинах. У такому разі відбувається зміна суб'єктного складу у певному правовідношенні, тобто цивільні відносини існують безперервно, не припиняючись, у них відбувається лише заміна одного із їх учасників.

Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Законодавством визначено, що у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Як вбачається, письмову претензію до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеди Т.О. банком було скеровано 26.04.2013 року.

Така вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця. У цьому випадку банк скористався своїм правом заявити про вимогу до спадкоємців через нотаріуса (а.с. 70-72 т. 1).

Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 (далі - Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

24.01.2018 представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_7 до суду першої інстанції було подано заяву про застосування строку позовної давності. В обґрунтування представник посилався на те, що при розгляді справ № 751/234/13-ц та № 751/10778/13-ц в суді першої інстанції приймали участь представники ПАТ «УкрСиббанк», в судових засіданнях неодноразово наголошувалось про звернення ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 (а.с. 168 т.1).

Крім того, представники банку приймали участь у судових засіданнях, як представники відповідача по справі № 751/234/13-ц за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи - Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А., Приватний нотаріус Чернігівського нотаріального округу Карнабеда Т.О., ОСОБА_2 законним представником якого є ОСОБА_10 про визнання зобов»язання за договором іпотеки такими, що припинились та знаття заборони на відчуження заставленого майна, в матеріалах якої знаходиться копія спадкової справи (а.с. 54-93 справа № 751/234/13-ц).

У справі № 751/10778/13-ц за позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л.А. про зобов»язання вчинити певні дії, де банк є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог(а.с. 2-5 справа № 751/10778/13-ц).

Судом встановлено, що банк звернувся з письмовою претензію до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеди Т.О. 26.04.2013 своєчасно, втім у зв'язку з її невиконанням спадкоємцем звернувся до суду з відповідним позовом із пропуском позовної давності за відсутності для такого пропуску поважних причин.

Висновок місцевого суду є обґрунтованим враховуючи наступне.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, оскільки зі смертю позичальника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред'явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Поняття «строк пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред'явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Інші правові наслідки передбачені частиною четвертою статті 267 ЦК України, за якою сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені у статті 1281 ЦК України строки пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними за своєю правовою природою та наслідками строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Верховний Суд не встановив підстав для відступу від зазначених правових висновків, викладених у постановах Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду та Великої Палати Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, банку станом на 22.04.2013 (прийняття рішення Новозаводським районним судом м. Чернова у справі № 751/234/13-ц) остаточно було відомо про прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_2, що також наголошується представником ПАТ «УкрСиббанк» в апеляційній скарзі.

Зважаючи, що з позовом до ОСОБА_2 банк звернувся до суду лише 30.11.2017 (а.с. 124 том 1), направивши позовну заяву поштовою кореспонденцією, трирічний строк позовної давності пропущений.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки про застосування позовної давності у суді заявила сторона відповідача.

Враховуючи викладене, спростованими є доводи скарги про неправомірне застосування судом строку позовної давності, як підставу для відмови в задоволенні позову.

Так, при оцінці обставин у справі суд має враховувати, що наявність у кредитора померлого боржника відомостей про прийняття спадщини, що відкрилась після нього, його спадкоємцями, а також про коло спадкоємців, зумовлює початок перебігу позовної давності за правилами, визначеними частиною першою статті 261 ЦК України. У спадкових правовідносинах банк як кредитор спадкодавця та його спадкоємців наділений власними повноваженнями та самостійно визначає спосіб та порядок їх реалізації. Банк, звернувшись до нотаріуса з відповідною вимогою до можливих спадкоємців, реалізував своє право, передбачене правилом статті 1281 ЦК України, здійснюючи свої повноваження на власний розсуд та у власному інтересі. Невикористання надалі банком власних повноважень та нездійснення суб'єктивних прав не може бути поважною причиною пропуску відповідних строків та підставою для поновлення прав, втрачених (припинених) в результаті недобросовісного ведення власних справ такою особою (позивачем).

В оцінці поведінки позивача суд враховує, що банк здійснює власну діяльність як професійний учасник ринку, який спеціалізується на наданні певного роду послуг, що висуває зрозумілі вимоги до рівня професійності, кваліфікації та обізнаності його співробітників. (Постанова Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.06.2018 справа № 61-3471св18).

Доводи апеляційної скарги, що судом не з»ясовано часу, коли позивач довідався, або міг довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила, та наявності підстав для застосування позовної давності, є необгрунтованими. В суді апеляційної інстанції було встановлено, що заява щодо поновлення строку звернення до суду не подавалась.

Необгрунтованими є доводи скарги про порушення судом норм процесуального права, які заявник обґрунтовує тим, що 01.06.2018 представником банку було направлено на адресу Новозаводського районного суду м. Чернігова клопотання про перенесення судового засідання, яке отримано судом 06.06.2018, але дане клопотання в матеріалах справи відсутнє, та 12.06.2018 судом ухвалено рішення, в якому зазначено про повторну неявку представника позивача, який про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Розглянувши справу судом порушено принцип змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Нормами статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи не містять клопотання банку про відкладення розгляду справи в суді першої інстанції, яке було призначено на 12.06.2018. Суд апеляційної інстанції не може прийняти, як доказ, надсилання такого клопотання що підтверджується зворотнім повідомленням, яке заявник приєднує до матеріалів апеляційної скарги, оскільки, з нього не вбачається що саме банк надсилав до місцевого суду, в якості доказу банком не надано копії такого клопотання, опису-вкладення до цінного листа, чи інших доказів, як це передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що послуги з правничої допомоги відповідачу надавав адвокат ОСОБА_7, з яким ОСОБА_2 уклав відповідний договір про надання правової допомоги в даній цивільній справі (а.с. 143 том 1). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 12.09.2018 на підставі вказаного договору відповідачем було сплачено адвокату ОСОБА_7 4000 грн (а.с. 110 том 2), та надано розрахунок судових витрат від 12.09.2018 (а.с. 111 том 2).

В судовому засіданні апеляційного суду, досліджувалась квитанція до прибуткового касового ордеру від 12.09.2018 та розрахунок судових витрат (суми гонорару за надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги від 05.01.2018).

За змістом ч. 5 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, заяв чи клопотань зі сторони представників банку щодо наданих розрахунків не надходило.

Таким чином, враховуючи принцип співмірності оплати послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом ОСОБА_7 на участь в судових засіданнях, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12 червня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (місце знаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, код ЄРДПОУ 09807750) на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) у відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення у повному обсязі складено 26.10.2018.

Головуючий Судді: