ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/26/18
Провадження № 4-с/622/2/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні скарги

22 січня 2018 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участю секретаря Попової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Золочів Харківської області цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Віейбі Банк» на дії головного державного виконавця міжрайонного відділу по Дергачівському та Золочівському районах державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Віейбі Банк» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Віейбі Банк» звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця міжрайонного відділу по Дергачівському та Золочівському районах ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 (далі - державний виконавець) щодо неналежного виконання відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавчого листа по справі №622/1116/15-ц про стягнення із заінтересованої особи заборгованості перед ПАТ «Віейбі Банк» за кредитним договором у розмірі 9445,27 грн., зокрема щодо визнання незаконними дій про повернення виконавчого листа стягувачеві на підставі постанови від 07.12.2017 року у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення у порядку, передбаченому для судового контролю за виконанням судових рішень відповідно до розділу VII ЦПК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що виконавчий лист знаходився на виконанні у державного виконавця. Дії державного виконавця є порушенням вимог закону України «Про виконавче провадження», зокрема державний виконавець не оголосив боржника у розшук, не застосував щодо нього в разі необхідності привід, не вказав повні результати роботи щодо боржника за виконавчим провадженням, не обмежив в судовому порядку боржника у праві виїзду за кордон, тощо. Відсутність у стягувача таких документів вказує, на думку заявника на те, що головний державний виконавець антонова А.Г. діяла у даному виконавчому провадженні незаконно, необґрунтовано та явно з порушенням прав стягувача.

Ухвалою судді від 09.01.2018 року скаргу було прийнято до розгляду та призначено до судового слухання на 22.01.2018 року (а.с.11).

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.40), жодних клопотань, окрім клопотання про отримання судового рішення за результатами розгляду скарги не надав, тому суд, враховуючи строки розгляду скарги, встановлені ч.1 ст.450 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника скаржника.

Головний державний виконавець Антонова А.Г., дії якої оскаржуються, у судове засідання не прибула, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.14), надала суду заперечення від 18.01.2018 року разом зі своєю довіреністю та належним чином завіреними матеріалами виконавчого провадження, в яких просила у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі через проведення нею усіх необхідних та достатніх у даному виконавчому провадженні дій, а також просила розглянути справу без участі державного виконавця (а.с.15-39).

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Станом на день розгляду скарги зворотне повідомлення від нього про отримання судової повістки до суду не надійшло, що не є перешкодою для розгляду справи по суті, враховуючи встановлений законом імперативний строк для розгляду скарг на дії державного виконавця.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк з моменту прийняття скарги до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка вказаних осіб у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання без фіксування судового засідання технічним засобом та вирішити справу по суті на підставі наданих суду доказів з боку учасників провадження.

Дослідивши скаргу, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до думки, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Перш за все суд зазначає, що за період виконавчого провадження змінилися назви відділу державної виконавчої служби, де працює державний виконавець, дії якої оскаржуються, тому при розгляді справи суд використовує діючу назву органу виконавчої служби відповідно до ч.3 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що 18.08.2016 року був виданий виконавчий лист по справі №622/1116/15-ц, відповідно до якого з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Віейбі Банк» було стягнуто разом заборгованість у розмірі 9445,27 грн. та 1218,00 грн. судового збору, а разом 10663,27 грн.

Вказаний виконавчий лист був ПАТ «Віейбі Банк» отриманий та направлений до виконання до Золочівського відділу державної виконавчої служби ДВС ГТУЮ у Харківській області, у звязку з чим 27.06.2017 року було відкрито виконавче провадження №54209669, постанову про відкриття якого заявник отримував, що слідує з доводів його скарги.

Під час виконавчих дій державним виконавцем отримано відповіді № та № від 27.06.2017 року від Пенсійного фонду України, відповідно до якої боржник ОСОБА_3 пенсію в Україні не отримує та не працює за цивільно-правовим договорами (а.с.21-22), № від 03.07.2017 року від державної фіскальної служби України, відповідно до якої боржник ОСОБА_3 як найманий працівник доходів в України не отримує (а.с.23), № від 04.07.2017 року від державної фіскальної служби України, відповідно до якої боржник ОСОБА_3 доходів за трудовими та цивільно-правовими договорами не отримує, номера рахунків, відкритих на його ім`я відсутні (а.с.24). Вказані відповіді повторно були продубльовані 07.12.2017 року та 08.12.2017 року (а.с.32-35).

27.06.2017 року на підставі інформаційної довідки №90706018 державним виконавцем встановлено, що за боржником відсутнє нерухоме майно, зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім того, державним виконавцем року з єдиного державного реєстру МВС України отримано відповідь, що за боржником не рахуються транспортні засоби.

Згідно довідки відділу держгеокадастру у Золочівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківської області від 19.07.2017 року за №383/112-17 встановлено, що за боржником на праві власності земельних ділянок станом на 01.01.2013 року не зареєстровано.

На підставі довідки від 27.07.2017 року за №03/4-17829 Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області встановлено, що боржник ОСОБА_3 не отримував паспорт громадянина України для виїзду за кордон (а.с.26).

На підставі довідки відділу обліку та моніторингу інформації про зареєстроване місце проживання осіб ГУ ДМС України у Харківській області від 10.08.2017 року встановлено, що боржник зареєстрований за адресою, вказаною у судовому рішенні.

Додатково державним виконавцем 11.09.2017 року та 05.12.2017 року було здійснений вихід за місцем проживання боржника та встановлено, що за місцем реєстрації боржника майна, належного боржнику, не встановлено, а сам боржник за адресою реєстрації місце проживання не мешкає.

У звязку з відсутністю майна, яке можливо було використати для задоволення вимог ПАТ «Віейбі Банк», а дії державного виконавця по виявленню такого майна виявилися безрезультатними, постановою від 07.12.2017 року виконавчий документ був ПАТ «Віейбі Банк» повернутий на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Вказану постанову заявник отримав.

Таким чином, на думку суду державний виконавець виконала усі необхідні та передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» дії, необхідні для виконання вказаного виконавчого провадження, зокрема встановила можливі джерела доходів боржника, наявність у нього рухомого та нерухомого майна. Вказані дії були проведені державним виконавцем у строки, передбачені для виконавчого провадження.

Заявлені у скарзі вимоги щодо розшуку боржника не містять під собою обґрунтування, оскільки ОСОБА_3 зареєстрований за адресою, встановленою ще під час судового розгляду, яка не змінювалася. Також є необґрунтованою вимога стягувача щодо обмеження боржника у праві виїзді за кордон, що не було зроблено державним виконавцем, оскільки така вимога стосується виключно тих осіб, які умисно ухиляються від виконання виконавчих документів, а взагалі відсутність майна та доходів не є підставою для застосування вказаного заходу до боржника.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець, приватний виконавець зобовязані вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 12, 13, ч.2 ст.258, ст. 447, ч.3 ст. 451 ЦПК України, ч.2 ст.18, п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Віейбі Банк» на дії головного державного виконавця міжрайонного відділу по Дергачівському та Золочівському районах державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області на протязі пятнадцяти днів з дня її проголошення учасниками провадження.

Суддя Золочівського районного суду Харківської області: ОСОБА_4.