Провадження № 2/742/851/18
Єдиний унікальний № 742/1911/18
РІШЕННЯ
26 жовтня 2018 року
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення коштів, -
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Звертаючись до суду з заявою позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на її користь 30 556 грн. 00 коп. грошової компенсації в рахунок 1 / 2 частки автомобіля марки SKODA FELICIA, який було зареєстровано на ім»я ОСОБА_3 д.н.з.НОМЕР_2.
Аргументує свої вимоги тим, що з 21.10.2000 по 11.01.2018 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Мають двох синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Дениса, ІНФОРМАЦІЯ_2. За час спільного проживання у шлюбі з відповідачем за спільні кошти було придбано автомобіль НОМЕР_3, який було зареєстровано на ім»я ОСОБА_3. На сьогоднішній день відповідач відмовляється поділити спільно нажите майно та в одноособовому порядку користується автомобілем. Тому вона звернулась з даним позовом до суду.
26.06.2018 року відповідач звернувся до суду з відзивом на позовну заяву в якому зазначає, що позивач звертаючись до суду не врахувала стан автомобіля, наявність поломок у ньому, за таких обставин він частково погоджується з позовними вимогами та просить після розподілу спільного майна та сплати позивачу компенсації 1 / 2 частини її вартості, виділити йому у власність вказаний легковий автомобіль.
26 жовтня 2018 року від відповідача надійшла заява в якій він визнає позовні вимоги та просить вирішити питання щодо виділу автомобіля у його власність.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального провадження на 14 год. 00 хвилин 30 липня 2018 року(а.с.18)
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2018 року призначено автотоварознавчу експертизу автомобіля НОМЕР_3 та на час проведення експертизи зупинено провадження у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2018 року провадження у справі відновлено.
ІІІ. Позиції сторін.
Позивач в судове засідання не з»явилася, але попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з»явився, але попередньо надав заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 11 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано(а.с.4).
Відповідно до довідки територіального сервісного центру №7442 регіонального сервісного центру в Чернігівській області № 14 Д -149з 31/25/14 від 07.12.2017, згідно комп»ютерного обліку ТСЦ 7442 на ім»я ОСОБА_3, м.Прилуки, вул.Іванівська, 4, зареєстровано автомобіль НОМЕР_4(а.с.5)
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
За змістом ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Згідно з ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Пунктом 3 ч.1 ст. 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Згідно з ст. 175 СК України майно, набуте батьками і дітьми за рахунок їхньої спільної праці чи спільних коштів, належить їм на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч.17 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розглядаючи позови, пов'язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є : майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом та майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно ч.4 ст.355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно, тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Тобто, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, звернення стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.
Відповідно до ч.37 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України, власник має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норма права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
Відповідно до ч.19 Постанови Пленуму ВССУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуде за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень цивільного законодавства, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, вже не діє.
Відповідно до ч.23 Постанови Пленуму ВССУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання.
Відповідно до ч.24 Постанови Пленуму ВССУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.
Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач надав заяву в якій визнає позовні вимоги та просить вирішити питання щодо виділу автомобіля у його власність.
Згідно з положеннями п.4 ст.206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
VІ. Розподіл судових витрат.
Згідно вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд вирішує питання про повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.197-198,200, 247,259,263-265,273,354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, 352 (ториста п»ятдесят дві) грн. 40 коп. в рахунок повернення коштів за судовий збір, сплачених при подачі позовної заяви.
Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції №190 від 12.06.2018 року, що становить 352 грн. 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Коваленко А.В.