справа № 361/3870/17
провадження № 4-с/361/7/18
УХВАЛА

Іменем України

08 лютого 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретарів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 про визнання незаконними і скасування акта державного виконавця та постанови про накладення штрафу,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою, у якій просила визнати незаконними і скасувати: акт заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 від 20 червня 2017 року у виконавчому провадженні № 53767362 щодо примусового виконання виконавчого листа № 361/3427/15-ц, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 28 жовтня 2016 року, та винесену нею у тому ж виконавчому провадженні постанову від 20 червня 2017 року про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700 грн. за невиконання рішення суду, посилаючись на те, що на час ухвалення судом рішення та на даний час ніяких бетонних металевих конструкцій по вулиці Лесі Українки в смт Велика Димерка Броварського району Київської області не існує, оскільки вони незаконно знесені самими мешканцями цього селища ще в березні 2015 року, які зламали та зруйнували бетонні стовпчики, зваливши їх на землю, де вони лежать до даний час. Твердження в акті державного виконавця про те, що бетонно-металеві конструкції не знесені дійсності не відповідає; висновки державного виконавця у постанові про накладення штрафу від 20 червня 2017 року про те, що вона не виконала рішення суду, є необґрунтованими, тому штраф у розмірі 1700 грн. державним виконавцем на неї накладено незаконно, у звязку з чим вказані акт і постанова підлягають скасуванню.

Заявник ОСОБА_4 і її представник ОСОБА_7 у судовому засіданні скаргу підтримали, просили суд задовольнити вимоги скарги в повному обсязі, посилаючись на те, що бетонні металеві конструкції станом на 20 червня 2017 року на момент перевірки виконання рішення суду були знесені, тому складені цього ж дня державним виконавцем Шкред І.М. акт і постанова про накладення штрафу є незаконними.

Заступник начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі Відділ ДВС) ОСОБА_6 у судовому засіданні скаргу не підтримала, проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на необґрунтованість вимог скарги, вказуючи, що станом на 20 червня 2017 року при виїзді за місцем проведення виконавчих дій за адресою: Київська область, Броварський район, смт Велика Димерка, вулиця Лесі Українки, було встановлено, що боржником рішення суду у визначений державним виконавцем строк не виконано, бетонні металеві конструкцій із земельної ділянки не знесено, перешкоди для проїзду не усунено, тому до відповідальності за невиконання рішення суду у виді штрафу в розмірі 1700 грн. ОСОБА_4 притягнуто обґрунтовано. Підстави для визнання незаконними та скасування оскаржуваних боржником акта і постанови про накладення штрафу відсутні. Просила суд у задоволенні скарги відмовити повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2015 року ухваленим у цивільній справі № 361/3427/15-ц, задоволено позов Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю ЗемЮрКонсалтинг, третя особа: ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні частиною земель загального користування та приведення її у попередній стан.

Цим рішенням суду заявника ОСОБА_4, зокрема, було зобовязано усунути перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки загального користування по вулиці Лесі Українки в смт Велика Димерка Броварського району Київської області та проїзду шляхом знесення бетонних металевих конструкцій за власні кошти.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2016 року зазначене рішення суду від 08 грудня 2015 року залишено без змін та воно набрало законної сили.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на вказані судові рішення було відхилено, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 24 лютого 2016 року залишено без змін.

28 жовтня 2016 року на виконання зазначеного рішення суду від 08 грудня 2015 року Броварським міськрайонним суду Київської області стягувачу у цій справі Великодимерській селищній раді Броварського району Київської області (далі Великодимерська с/рада) видано виконавчі листи.

14 квітня 2017 року за заявою стягувача постановою головного державного виконавця Відділу ДВС ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження № 53767362 з примусового виконання виконавчого листа № 361/3427/15-ц, виданого судом стягувачу 28 жовтня 2016 року, щодо зобовязання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки загального користування по вулиці Лесі Українки в смт Велика Димерка Броварського району Київської області та проїзду шляхом знесення бетонних металевих конструкцій за власні кошти, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

Згідно із цією постановою державного виконавця боржник ОСОБА_4 зобовязана була виконати рішення суду самостійно протягом 10 робочих днів.

Копію цієї постанови боржник ОСОБА_4 одержала поштою 20 травня 2017 року.

20 червня 2017 року заступником начальника Відділу ДВС ОСОБА_6 здійснено виїзд за адресою: Київська область, Броварський район, смт Велика Димерка, вулиця Лесі Українки, та у присутності понятих і сторін виконавчого провадження проведено перевірку виконання рішення суду боржником ОСОБА_4, про що складено акт.

Із акта державного виконавця від 20 червня 2017 року, складеного у виконавчому провадженні № 53767362, вбачається, що виїздом державного виконавця за вказаною адресою встановлено, що боржник ОСОБА_4 рішення суду не виконала, металеві конструкції (стовпи) боржником не знесені, вони знаходяться на земельній ділянці та перекривають проїзд. Рішення суду боржником не виконано.

Також 20 червня 2017 року на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження заступником начальника Відділу ДВС ОСОБА_6 винесено у виконавчому провадженні № 53767362 постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду на боржника ОСОБА_4 накладено штраф у розмірі 1700 грн., повторно зобовязано її виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

У даній постанові державного виконавця зазначено, що виходом державного виконавця за адресою: Київська область, Броварський район, смт Велика Димерка, вулиця Лесі Українки, встановлено, що боржник ОСОБА_4 у визначений строк рішення суду не виконала, перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки загального користування не усунула, бетонні металеві конструкції не знесла.

Копії акта і постанови державного виконавця від 20 червня 2017 року ОСОБА_4 одержала 23 червня 2017 року, що підтверджується підписами останньої на супровідних листах.

30 червня 2017 року боржник ОСОБА_4, не погоджуючись із вказаними актом і постановою про накладення штрафу, винесеними 20 червня 2017 року заступником начальника Відділу ДВС ОСОБА_6, звернулася до суду зі скаргою, у якій просила визнати незаконними та скасувати зазначені акт і постанову, посилаючись на їх безпідставність і незаконність, вказуючи, зокрема, на те, що дійсно вздовж належної їй на праві власності земельної ділянки була встановлена огорожа відповідно до меж земельної ділянки, ніякого порушення меж цієї земельної ділянки з її боку допущено не було. 21 березня 2015 року жителі села самовільно знесли встановлену нею огорожу, зламали бетонні стовпчики, зваливши їх на землю, де вони лежали. З цього приводу відкрито кримінальне провадження, яке досі триває. На час ухвалення судом 08 грудня 2015 року рішення, металеві бетонні конструкції були знесені, тому постанова про накладення на неї штрафу є незаконною.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України (у редакції, чинній на день подання скарги) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 385 ЦПК України (у редакції, чинній на день подання скарги) скаргу може бути подано до суду, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом положень ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 18 цього Закону виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

У ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За змістом ч. 6 ст. 26 вказаного вище Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У ч. 1 ст. 75 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 75 цього ж Закону у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту норм ст. ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження видно, що постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду, що зобовязує боржника вчинити певні дії, державний виконавець виносить лише у разі невиконання рішення суду боржником саме без поважних причин.

Невиконання рішення суду це бездіяльність, яка полягає у невчиненні боржником, передбачених законом і рішенням суду заходів, необхідних для його виконання, за умови, що боржник був зобовязаний та мав реальну можливість виконати рішення суду.

Виходячи з наведеного, при накладенні на боржника штрафу за невиконання рішення суду державний виконавець повинен зясувати питання чи мав боржник реальну можливість виконати рішення суду та чи не було у нього обєктивно поважних причин, які перешкоджали йому добровільно виконати рішення суду у визначений державним виконавцем строк.

Судом встановлено, що станом на 20 червня 2017 року рішення суду від 08 грудня 2015 року щодо усунення перешкод у користуванні частиною земельної ділянки загального користування по вулиці Лесі Українки в смт Велика Димерка Броварського району Київської області та проїзду шляхом знесення бетонних металевих конструкцій за власні кошти боржник ОСОБА_4 не виконала, вказані бетонні металеві конструкції для проїзду не звільнила та їх із земельної ділянки вона не перенесла, що свідчить про невиконання боржником рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, тому до відповідальності за невиконання рішення суду без поважних причин заступником начальника Відділу ДВС ОСОБА_6 у виді штрафу в розмірі 1700 грн. відповідно до ст. ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження боржника ОСОБА_4 притягнуто обґрунтовано.

Будь-яких поважних причин, які б перешкоджали ОСОБА_4 перенести бетонні стовпи та звільнити проїзд через земельну ділянку, заявником у суді не наведено. Той факт, що лежачі металеві стовпи перешкоджали проїзду через земельну ділянку у суді вона підтвердила.

Посилання ОСОБА_4 на те, що вона не розуміла яким чином повинна була виконувати рішення суду та знести металеві стовпи, які самовільно знесли мешканці селища, як на поважність причин невиконання рішення суду, є необґрунтованими, оскільки у судовому засіданні встановлено, що за розясненнями до державного виконавця чи до суду про те, яким чином необхідно виконати дане рішення суду боржник не зверталася, будь-яких дій та заходів, спрямованих на виконання рішення суду, протягом місяця після одержання постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_4 не вчинила, що свідчить про небажання останньої самостійно виконати рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, та складати за її результатами відповідні акти, у яких фіксуються результати проведеної перевірки.

За змістом ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд вважає, що складання 20 червня 2017 року заступником начальника Відділу ДВС ОСОБА_6 оскаржуваного боржником акта, прав і обовязків ОСОБА_4 жодним чином не порушує, оскільки цей акт лише фіксує встановлені під час проведення перевірки певні обставини.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки будь-яких поважних причин невиконання рішення боржником суд не встановив, дії заступника начальника Відділу ДВС ОСОБА_6 щодо складання акту та винесення постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_4 за невиконання без поважних причин рішення суду ґрунтуються на вимогах закону, підстав для їх скасування судом не встановлено.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 260, 263 265, 447 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 про визнання незаконними і скасування акта державного виконавця та постанови про накладення штрафу відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дутчак І. М.