ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1581/17Головуючий у 1-й інстанції Левків А.І.
Провадження № 22-ц/4817/105/18 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Щавурська Н. Б., Хома М. В.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

за участю представника апелянта - ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу № 598/1581/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року, ухваленого суддею Левківим А.І., повний текст якого складено 27 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Збаразького районного суду із даним позовом, згідно якого просила встановити, що вона є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, а також визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та на земельну частку (пай) площею 1.9 га, що розташована на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, які належали померлій матері.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері, оскільки вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а інші спадкоємці - її сестра ОСОБА_4 та брат ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадщину не прийняли. На даний час вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно, оскільки вказаний житловий будинок в Збаразькому БТІ не зареєстрований. Крім того, необхідно встановити факт родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_5, оскільки в свідоцтві про смерть прізвище матері записано «ОСОБА_5», а в свідоцтві про народження позивачки її прізвище та прізвище матері записано як «ОСОБА_5».

В січні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Збаразького районного суду із зустрічним позовом, згідно якого просила визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та на 2/3 частини земельної частки (паю) площею 1.9 га, що розташована на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, а саме, на 1/3 частину вказаного майна, як за спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 та на 1/3 частину вказаного майна, як за спадкоємцем за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона та померлий брат прийняли спадщину після смерті матері шляхом вступу в управління спадковим майном, а також вона після смерті брата звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і також спадщину прийняла.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено, що ОСОБА_4 є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року її матері ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та на 1/3 частину земельну частку (пай) площею 1.9 га, що розташована на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та на 2/3 частини земельної частки (пай) площею 1.9 га, що розташована на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1

В липні 2018 року представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане рішення в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог за первісним позовом та задоволення зустрічних позовних вимог за зустрічним позовом, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вступили в управління або володіння спадковим майном померлої ОСОБА_5. Також немає підтверджень обставини прийняття такими спадкоємцями спадщини у встановлений законом строк. При цьому, жодних доказів на підтвердження фактичного проживання ОСОБА_6 разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_5, ОСОБА_2 не надано.

Крім того, після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу ОСОБА_7 заведена (зареєстрована) спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 57291178. Однак, ОСОБА_2 не отримала постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 Також, ОСОБА_2 не отримала постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/3 частину земельної частки (паю) площею 1.9 га.

Враховуючи наведене, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог за первісним позовом та задоволення зустрічних позовних вимог за зустрічним позовом скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, котрим первісний позов задовольнити повністю, а у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта - адвокат ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Апеляційна скарга подана в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог за первісним позовом та задоволення зустрічних позовних вимог за зустрічним позовом, а тому в іншій частині рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року колегією суддів не переглядається.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно договору купівлі-продажу від 02 квітня 1986 року ОСОБА_5 (мама сторін) придбала у ОСОБА_8 житловий будинок, хлів, літню кухню, що розташовані в АДРЕСА_2 (а.с.15).

Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в Збаразькому РБТІ не зареєстрований, що підтверджується довідкою-характеристикою № 204 від 11 вересня 2017 року (а.с.16).

Житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області 21 вересня 2017 року № 878 (а.с.17).

Також ОСОБА_5 належало право на земельну часту (пай) площею 1.90 га у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Кунинецька», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 (а.с.60).

Згідно заповіту від 25 липня 1997 року ОСОБА_5 заповіла усе належне їй майно в рівних частках своїм дітям - ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 - по 1/3 частині кожному (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.7), та на належне їй майно відкрилася спадщина.

24 липня 1998 року ОСОБА_4 звернулась до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5, що підтверджується відповідною заявою (а.с.12).

Згідно заповіту від 02 грудня 2014 року ОСОБА_6 заповів усе належне йому майно ОСОБА_2 (а.с.50).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.13).

Як вбачається із довідок, виданих виконавчим комітетом Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області від 22 вересня 2015 року № 481 та від 11 березня 2016 року № 226 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вступили в управління спадковим майном після смерті матері ОСОБА_5, а саме доглядали за будинком, проводити його ремонт та обробляли город (а.с.55, 59).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області 30 січня 2018 року №65 на день смерті ОСОБА_5 в спірному житловому будинку ніхто не проживав. Земельна ділянка не оброблялась (а.с.79).

Як вбачається з довідки № 208 від 01 лютого 2018 року, виданої Збаразьким МКП Збараж та акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_6 з 1996 року по грудень 2014 року проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 (а.с.76-77).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 вересня 2017 року за №1272/02-31, ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 на спірний житловий будинок та земельну частку (пай), оскільки спадкоємцем не пред'явлено документів, які посвідчують право власності на вказане майно, а також не доведено факт родинних відносин (а.с.21).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 січня 2018 року за №47/02-31, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 на спірний житловий будинок, оскільки спадкоємцем не пред"явлено документів, які посвідчують право власності на вказане майно (а.с.51).

Про відмову у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у вказаній постанові нотаріуса не зазначено.

Згідно акту опитування жителів с.В.Кунинець ОСОБА_9 дійсно є дочкою ОСОБА_5 (а.с.14). Вказана обставина не заперечується сторонами.

Згідно зі статтями 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, яка регулювала спірні правовідносини на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 звернулась до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.12), а ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вступили в управління спадковим майном, а саме: доглядали за будинком, проводити його ремонт та обробляли город (а.с.55, 59).

Тобто, після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли її діти - ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Колегія суддів не погоджується з посиланнями апелянта про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 спадщину після померлої матері належним чином не прийняли, оскільки вони вступили в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_5, що підтверджується довідками виданими Виконкомом Великокунинецької сільської ради.

Факт прийняття ОСОБА_2 та ОСОБА_6 спадщини після смерті матері саме протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини підтвердила допитана судом першої інстанції в якості свідка ОСОБА_10, яка з 1994 року працює секретарем Великокунинецької сільської ради.

Таким чином, колегія суддів критично оцінює пояснення представника апелянта про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 спадщину після померлої матері належним чином не прийняли, оскільки те, що вони вступили в управління спадковим майном після її смерті підтверджується довідками, виданими виконавчим комітетом Великокунинецької сільської ради та показами свідка ОСОБА_10

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_6 не міг вступити в управління спадковим майном, оскільки в с.В.Кунинець був лише зареєстрований, але не проживав, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки в даному випадку місце проживання спадкоємця із спадкодавцем для прийняття спадщини не має значення, оскільки доказом прийняття спадщини є вступ в управління спадковим майном.

Також довідкою виданою виконкомом Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області 30 січня 2018 року №65 підтверджено те, що на день смерті ОСОБА_6 в спірному житловому будинку ніхто не проживав. Земельна ділянка не оброблялась. Однак, це не спростовує того, що після смерті матері у 1998 році ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вступили в управління спадковим майном, оскільки в даному випадку йдеться про різні періоди та доводиться показами свідка ОСОБА_10

Крім цього, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що після смерті матері ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не прийняли спадщину - земельну частку (пай) виходячи із наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вступили в управління спадковим майном після смерті матері ОСОБА_5, а саме доглядали за будинком, проводити його ремонт та обробляли город.

Прийняття спадщини - це засвідчення згоди спадкоємця вступити у всі правовідносини спадкодавця, які в сукупності складають спадщину. Така згода повинна бути виражена встановленим законом способом.

Фактичний вступ в управління чи володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття усієї спадщини, в чому б вона не полягала і де б вона не була. Тому немає потреби приймати спадщину по окремих об?єктах (земельна ділянка, будинок, автомобіль), оскільки прийняття спадщини - це єдина дія.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що в постанові нотаріуса від 23 січня 2018 року не зазначено про відмову ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 на земельну частку (пай), оскільки вказаною постановою ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, що є необхідною умовою для звернення за захистом своїх прав до суду.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом передчасно задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 в частині визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та на 1/3 частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України "Про нотаріат", на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. В протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

Крім того, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд погоджується з твердженням апелянта про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися виключно у випадках, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та за умови відмови нотаріусом у вчиненні відповідної нотаріальної дії, а саме у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не отримала постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо задоволення в повному обсязі зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та на 2/3 частини земельної частки (паю) площею 1.9 га, що розташована на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області є передчасним.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи дану цивільну справу судом першої інстанції надано не повно оцінку обставинам справи.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовільнити частково, а рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та на 1/3 частину земельної частки (паю) площею 1.9 га, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року скасувати та ухвалити в даній частині нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову в даній частині слід відмовити, а в решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовільнити частково.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та на 1/3 частину земельної частки (паю) площею 1,9 га, що розташована на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року - скасувати.

Ухвалити в даній частині нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 та на 1/3 частину земельної частки (паю) площею 1,9 га, що розташована на території Великокунинецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року - відмовити.

В решті рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 23 жовтня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи