Справа № 524/8862/17
Провадження № 2/524/737/18
11.10.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі
головуючого судді Кривич Ж.О.,
з участю секретаря судового засідання Коваль Т.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 коштів на її утримання. Вказує, що є особою похилого віку, потребує кошти на лікування та проживання, відповідач є її донькою. Позивач є пенсіонеркою і отримує пенсію за віком, якої їй не вистачає, тому потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача на свою користь щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку. Відповідач працює і здатна надавати допомогу у такому розмірі.
Позивач позовні вимоги про стягнення аліментів на її користь на її утримання, просила позов задовольнити; надала суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутність.
Представник позивача ОСОБА_3 позовну заяву підтримав, просив справу слухати без його участі. Позовні вимоги уточнив, просив суд стягнути з відповідача на утримання позивача кошти в розмірі 1/6 частини від усіх видів її заробітку.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином через оголошення на веб-сайті Судової влади України та поштою; відзив на позов суду не надала, про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин.
Ч. 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Ухвалою судді від 14.12.2017 року відкрито провадження по справі.
Ухвалою суду від 22.03.2018 року та 03.05.2018 року здійснювався виклик відповідача через оголошення на веб-сайті Судової влади України.
Ухвалою суду від 03.05.2018 року у справі витребовувались докази.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне:
Позивач ОСОБА_1 є матір'ю відповідача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 31.10.2017 року, яке видано повторно. Позивач є пенсіонеркою за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_4, виданим 21.03.2005 року (а.с. 7).
Відповідно до довідки Комунального некомерційного медичного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» м. Кременчука за № 542 від 17.11.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за станом здоров'я потребує постійного стороннього догляду та не здатна до самообслуговування. Має діагноз: Церебральний атеросклероз ІІІ-ДЕ ІІІ ст.; наслідки ішемічного 1нсульту 2016 року з лівобічною геміплегією та мнестичними розладами. ГХ ІІІС.
Обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.
В силу ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
Пункт 21Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов : непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.
Відповідачем на підтвердження факту ухилення позивача від батьківських обов'язків щодо нього, не подано жодного доказу.
Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.
При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей.
При вирішення спору слід врахувати роз'яснення, викладені в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.
Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонеркою, тобто в правовому розумінні непрацездатною, потребує значних коштів на лікування.
Окрім того, у судовому засіданні встновлено той факт, що позивач має двох дорослих дітей - дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5, остання є відповідачем по справі. Отже, суд враховує, що визначення розміру аліментів залежить від матеріального та сімейного стану сторін та при цьому повинно враховуватися можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, що передбачено ст. 205 СК України. Тому, при визначенні розміру аліментів підлягає врахуванню можливість отримувати допомогу також від іншої дорослої дочки.
Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з'ясування обставин справи, розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частки її доходу на утримання матері.
Відповідач не надала суду належних і достовірних доказів про відсутність у неї можливості надавати матері матеріальну допомогу, відзиву на позов суду не направила.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 264, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць.
Керуючись викладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) аліменти на її користь на її утримання в розмірі у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 22.11.2017 року.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.
Платіжні реквізити для сплати судового збору
Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106
Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783
Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО) 899998
Код класифікації доходів бюджету 22030106
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчук.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя