Копія Справа № 326/800/18
Провадження № 2/326/339/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої-судді Чапланової О.М.,

при секретарі Бородай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Юр'ївської сільської ради Приморського району Запорізької області, треті особи - приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин Валентин Валентинович, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Юр'ївської сільської ради Приморського району Запорізької області, третя особа - приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин В.В., про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с.2-3). Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Приморськ Запорізької області помер його батько ОСОБА_5. Після смерті батька відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька.

В нотаріальному порядку оформити спадщину немає можливості, у зв'язку із тим, що згідно паперових носіїв Приморського КПТІ станом на 31.12.2012 року право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_6.

Інвентаризаційна справа Приморського КПТІ містить договір купівлі-продажу від 23.08.1991 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений секретарем виконкому Юр'ївської сільської ради народних депутатів, зареєстрований в Книзі для запису нотаріальних дій під №67. Цей договір в КПТІ не зареєстрований.

У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька, але йому було відмовлено у прийнятті документів у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 в місті Приморськ Запорізької області, на домоволодіння АДРЕСА_2 а саме: А - житловий будинок; під А - підвал; а - прибудова; И - убиральня; до А - сходи; до а - козирок; Г - колодязь питний; Д - басейн для збору води; № - огорожа. Сплачені ним судові витрати просить з відповідача не стягувати.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2018 року залучено до участі у справі за даним позовом як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 (а.с.83).

Позивач - ОСОБА_2, та його представник - адвокат ОСОБА_7, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не з'явилися. Представник позивача надав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача (а.с.97).

Відповідач - Юр'ївська сільська рада Приморського району Запорізької області, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила, надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій зазначила, що вирішення питання по суті покладає на розсуд суду (а.с.96).

Третя особа - приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин В.В., який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності (а.с.64).

Третя особа - ОСОБА_4, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій зазначила, що з позовними вимогами ОСОБА_2 вона згодна та просить їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Щодо обставин справи зазначила, що дійсно спірне домоволодіння було продано її матір'ю ОСОБА_6 покійному ОСОБА_5. Спадок після померлої матері ОСОБА_6 приймав її батько ОСОБА_8. Домоволодіння АДРЕСА_3 до складу спадщини не входило. Будь-яких прав у неї як спадкоємиці після смерті батька та матері на зазначений будинок немає (а.с.94).

Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності позивача, його представника, відповідача та третіх осіб.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є: ОСОБА_5 (а.с.6).

Згідно із договором купівлі-продажу жилого будинку, посвідченим 23.08.1991 року секретарем виконкому Юр'ївської сільської ради народних депутатів трудящих Приморського району Запорізької області Гавриленко А., зареєстрованим в Книзі для запису нотаріальних дій за № 67, ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_5 купив жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_4, жила площа якого становить 26,9 кв. метрів, який належить ОСОБА_6 на підставі запису в господарській книзі Юр'ївської сільської ради народних депутатів трудящих за № 523 (а.с.11).

Відповідно до довідки №134, наданої 19 лютого 2018 року Виконавчим комітетом Юр'ївської сільської ради Приморського району Запорізької області, згідно даних журналу для реєстрації нотаріальних дій Виконавчого комітету Юр'ївської сільської ради Приморського району Запорізької області за 1990-1991 роки, дійсно за №67 від 23.08.1991 року зареєстровано договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_5

Згідно із свідоцтвом про смерть ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Приморськ Приморського району Запорізької області (а.с.7).

Згідно довідки №133, наданої 19 лютого 2018 року Виконавчим комітетом Юр'ївської сільської ради Приморського району Запорізької області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, дійсно мешкав з реєстрацією по день смерті в АДРЕСА_6 Разом з ним на день смерті був зареєстрований його син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Звісні спадкоємці: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, син, що зареєстрований в АДРЕСА_7 Приморського району Запорізької області. Даними про інших спадкоємців сільська рада не володіє (а.с.8).

Згідно із повідомленням Приморської державної нотаріальної контори № 431/01-16 від 26.06.2018 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5 у Приморській державній нотаріальній конторі спадкова справа не заводилася. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності на спадщину) № 52422481 від 26 червня 2018 року спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5 заведена 18 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Фіщиним В.В. справа № 169 (а.с.30-31).

Згідно із повідомленням приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. від 21.06.2018 року № 476/01-16, 18 жовтня 2017 року надійшла заява ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5, у зв'язку з цим 18 жовтня 2017 року було відкрито спадкову справу № 169/2017. Від інших осіб заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило. Інформації про наявність або відсутність інших спадкоємців за законом або за заповітом немає (а.с.26).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності на спадщину) № 52366117 від 21.06.2018 року спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5 заведена приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Фіщиним В.В. 18.10.2017 року за № 169/2017 (а.с.27).

23 травня 2018 року постановою приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. відмовлено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_8 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_9, оскільки ОСОБА_2 не були надані правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_10 (а.с.12).

Згідно довідки №63, наданої 08.02.2018 року Приморським КПТІ Приморської районної ради Запорізької області, право власності на житловий будинок в АДРЕСА_11 згідно паперових носіїв Приморського КПТІ ПРРЗО станом на 31.12.2012 року зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 17.07.1991 року, виданого на підставі рішення виконкому Юр'ївської сільської ради № 18 від 12.06.1991 року. Згідно матеріалів технічної інвентаризації на 01.02.2018 року на земельній ділянці знаходяться наступні будівлі та споруди: житловий будинок: літера А, підвал - під А, прибудова - а, убиральня - И, сходи - до А, козирок - до а, колодязь питний - Г, басейн для збору води - Д, огорожа - №. До інвентарної справи Приморського ПКПТІ додано договір купівлі-продажу від 23.08.191 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, який не зареєстрований. Дублікатів правовстановлюючих документів не видавалося. Перейменування вулиці Комсомольська на вилицю Шкільну відбулося на підставі рішення №01 сьомої сесії сьомого скликання Юр'ївської сільської ради Приморського району Запорізької області від 18.02.2016 року (а.с.9).

Згідно із повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 13 липня 2018 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_10, актовий запис № 31 від 17.11.1997 року. Факт смерті підтверджує лікарське свідоцтво про смерть № 38 від 17 листопада 1997 року, видане Зеленівською місцевою амбулаторією Приморського району за заявою ОСОБА_8 (а.с.44).

Згідно із повідомленням приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. від 24.07.2018 року № 584/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_11, не заводилася (а.с.49).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності на спадщину) № НОМЕР_2 від 24.07.2018 року інформація щодо спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.50).

Згідно із повідомленням Приморської державної нотаріальної контори № НОМЕР_6/01-16 від 22.08.2018 року, згідно Алфавітних книг обліку спадкових справ, Приморською державною нотаріальною конторою була заведена справа №327/2000 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_6 та видано свідоцтво про право на спадщину 11 квітня 2000 року. Наряди свідоцтва про право на спадщину за 2000 рік передані на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву (а.с.61).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності на спадщину) № НОМЕР_3 від 22.08.2018 року інформація щодо спадкової справи після смерті у 1997 році ОСОБА_6 у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.62).

Згідно із архівною довідкою Запорізького обласного державного нотаріального архіву від 06.09.2018 року, у справі №338 «Свідоцтва про право на спадщину» за період з 07 квітня 2000 року по 19 квітня 2000 року відсутнє свідоцтво про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_6, видане 11.04.2000 року Приморською державною нотаріальною конторою (а.с.75).

Відповідно до свідоцтва про народження матір'ю ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, є: ОСОБА_6, батьком ОСОБА_8. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрували шлюб 28 лютого 1981 року у Зеленівській сільській раді Приморського району Запорізької області, актовий запис № 06. Прізвища після одруження: чоловіка - ОСОБА_11, дружини - ОСОБА_11 (а.с.91).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 11 квітня 2000 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Мартиненко Т.Т., зареєстрованого у реєстрі за № 954, спадкоємцем майна ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_12, є ОСОБА_4, дочка, що мешкає: с Зеленівка Приморського району. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається, із житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_12 який розташований на земельній ділянці сільської ради, належного спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видане 22 січня 1998 року; з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Пам'ять Ілліча», розміром 7.92 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного спадкодавцю на підставі сертифіката на права на земельну частку (пай) серія НОМЕР_5, виданого 24 вересня 1996 року на підставі рішення Приморської райдержадміністрації від 12 вересня 1996 року за № 473р, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) 19 листопада 1996 року за № 511; з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Пам'ять Ілліча», розміром 7.92 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного ОСОБА_6 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_4, виданого 24 вересня 1996 року на підставі рішення Приморської райдержадміністрації від 12 вересня 1996 року за № 473р, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) 19 листопада 1996 року за № 512, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11, спадкоємцем якої був ОСОБА_8, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.76).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 135741045 від 28.08.2018 року, відомості щодо нерухомого майна - будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_9, відсутні (а.с.63).

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що при спадкуванні за законом, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частина 1 ст. 1296 Цивільного кодексу України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно із ч.1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його син - ОСОБА_2, який у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5, у зв'язку із чим 18 жовтня 2017 року була заведена спадкова справа №169/2017.

23 травня 2018 року постановою приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_13 оскільки ОСОБА_2 не надав правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на зазначений житловий будинок. Відмовляючи ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватний нотаріус посилався на п. 4.15. ст. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України згідно з яким видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Таким чином, позивач був позбавлений можливості оформити своє право власності на спадковий житловий будинок шляхом вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

Вказане явилося підставою для звернення до суду із даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з того, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

За положеннями ст. 86 ЦК України 1963 року, в редакції чинній на момент укладення між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будинку у 1991 році, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Правовими підставами виникнення права власності на жилі будинки є створення майна, придбання за договорам купівлі-продажу, дарування, набуття у порядку спадкування тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, яка була чинною на момент укладення між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будинку у 1991 році, підтвердженням права власності на жилий будинок можуть бути, зокрема нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу, інші документи, які ввійшли до «Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом п.1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року №1/5, яка була чинною на момент укладення між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будинку у 1991 році, у відповідності зі статтею 14 Закону Української РСР "Про державний нотаріат" у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема посвідчують заповіти; посвідчують інші угоди (договори, довіреності та ін.).

За змістом п.29 цієї Інструкції службові особи виконавчих комітетів посвідчують угоди, для яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму, зокрема договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування) жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників незалежно від суми договору (статті 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР).

За змістом п. 44 вказаної Інструкції підтвердженням приналежності будинку можуть бути, зокрема нотаріально посвідчені (або засвідчені комунальним органом за час 1931 - 1936 рр.) договори купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни, інші документи про право особистої власності на жилий будинок (частину будинку), квартиру в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, які ввійшли до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженої з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року.

За змістом п. 45 зазначеної Інструкції підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ міського типу УРСР (п. 4 Інструкції), в тому числі і на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, і на підставі договорів купівлі-продажу будинків, посвідчених місцевими Радами депутатів трудящих в межах їх компетенції (п. 7 Інструкції, п.18, п.19 Додатку №1), і на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто вказані договори та записи у погосподарських книгах визнавались такими, що підтверджують право приватної власності.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта у часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, доказом набуття права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_14, спадкодавцем ОСОБА_5 є укладений між ним та ОСОБА_6 23 серпня 1991 року Договір купівлі-продажу будинку, посвідчений 23.08.1991 року секретарем виконавчого комітету Юр'ївської сільської ради народних депутатів трудящих Приморського району Запорізької області, зареєстрований в Книзі для запису нотаріальних дій під №67.

Надані суду фактичні дані свідчать про належне володіння спадкодавцем майном, яке було придбано ним на законних підставах, не є самочинним будівництвом та має усі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент придбання цього майна.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Необхідно визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 в місті Приморськ Запорізької області, на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та споруд, що розташовані за адресою: Запорізька область, Приморський район, АДРЕСА_15, а саме: А - житловий будинок; під А - підвал; а - прибудова; И - убиральня; до А - сходи; до а - козирок; Г - колодязь питний; Д - басейн для збору води; № - огорожа.

У зв'язку з тим, що позивач просив не стягувати з відповідача понесені ним витрати по оплаті судового збору, суд не вирішує питання про розподіл вказаних витрат.

Керуючись: ст.. 86 ЦК України, 1963 року, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1261, 1269, 1270, 1296, 1297, 1298 ЦК України, 2003 року, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 81, 89, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Юр'ївської сільської ради Приморського району Запорізької області, треті особи - приватний нотаріус Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщин Валентин Валентинович, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_16, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, на житловий будинок АДРЕСА_2 та споруди, а саме: А - житловий будинок; під А - підвал; а - прибудова; И - убиральня; до А - сходи; до а - козирок; Г - колодязь питний; Д - басейн для збору води; № - огорожа.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

29.10.2018