Тернівський районний суд міста ОСОБА_1
Дніпропетровської області
справа № 215/2851/18
номер провадження 2/215/1653/18
30 жовтня 2018 року Тернівський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого судді - Дудікова А.В.
при секретарі - Бисовій В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/2851/18 за позовом комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії,
У липні 2018 року комунальне підприємство теплових мереж Криворіжтепломережа (далі Підприємство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.
В обґрунтування позову представник позивача вказував, що підприємство по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населення, яке зобовязане робити оплату за отриману теплову енергію та гарячу воду, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачі є споживачами теплової енергії, яку надає позивач за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачі своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачують, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.05.2011 р. по 01.02.2018 р. за централізоване опалення у розмірі 10 617,47 грн. 10.03.2018 р. відповідачам було направлено лист щодо заборгованості з вимогою добровільно сплатити борг. Однак заборгованість у добровільному порядку сплачено не було. 28.11.2017 р. КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.11.2017р. відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму заборгованість, а також судові витрати.
У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення судом не заперечує (а.с. 38).
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.
Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання призначені на 24.09.2018 р. та 30.10.2018 р. не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, однак конверти повернулися до суду у звязку зі спливом терміну зберігання (а.с. 28, 34).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання призначене на 24.09.2018 р. не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, однак до суду не зявився, відзиву на позовну заяву не надав. У судове засідання призначене на 30.10.2018 р. відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак конверт повернувся до суду у звязку зі спливом терміну зберігання. (а.с. 27, 34).
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги».
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідно довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» квартира АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 На даний час в квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).
Відповідно до ст. 13 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтями 20, 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обовязки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право сторін.
Сам факт відсутності укладеного договору не звільняє відповідачів від обовязку оплачувати житлово-комунальні послуги, а лише позбавляє їх можливості скористатися в повному обсязі правами споживача, передбаченими Законом «Про захист прав споживачів», на отримання послуг вчасно та відповідної якості згідно з умовами укладеного договору.
Позивачем були надані послуги з постачання теплової енергії ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак останні належним чином не виконували своїх зобовязань по оплаті за отриману теплову енергію, у звязку з чим, у них перед КПТМ Криворіжтепломережа утворилася заборгованість за період з 01.05.2011 р. по 01.02.2018 р., за централізоване опалення у розмірі 10 617,47 грн (а.с. 8).
Факт наявності заборгованості, а також правильність розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, законність тарифів та розміру нарахування послуг у встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачами не в повному обсязі виконувались зобов'язання щодо оплати за надані послуги з постачання теплової енергії, у зв'язку з чим у останніх виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов КПТМ Криворіжтепломережа підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1 762 гривні з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 279, 280-282 ЦПК України, -
Позов комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за централізоване опалення в розмірі 10 617 (десять тисяч шістсот сімнадцять) гривень 47 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі по 881 (вісімсот вісімдесят одній) гривні, з кожного.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Розяснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто субєктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: