Єдиний унікальний номер 722/991/18
Номер провадження 2/722/341/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Побережної О.Д.

з участю секретаря судового засідання Гладкої Г.П.,

а також за участі представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області цивільну справу за позовом, поданим ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2 30.07.2018 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3

Посилається на те, що 06.04.2013 року між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено усний договір позики грошових коштів на суму 1500 Євро. Готівка була необхідна відповідачці, для того, щоб терміново повернути борг ОСОБА_4, яка залишила їй на зберігання 1500 Євро та які ОСОБА_3 витратила на власні потреби. Крім цього, відповідачка повідомила позивачку, що вона втратила свій паспорт та просила терміново надіслати їй готівку на ім`я матері позивачки ОСОБА_5 Вищезазначену суму гарантувала повернути в строк до 31.12.2013 року. Також повідомила, що її донька ОСОБА_6, яка на даний час перебувала в Італії, допоможе відповідачці з поверненням боргу. Цього ж дня, 06.04.2014 року позивачка міжнародним платіжним дорученням через міжнародну систему грошових переказів Coinstar Money Transfer (СМТ) перерахувала з Італії на ім`я своєї матері ОСОБА_5Д для відповідачки ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1024 Євро, з яких 25 Євро сплатила як комісію. Оскільки добовий ліміт грошових переказів був обмежений сумою в 1000 Євро, того ж дня міжнародним платіжним дорученням через міжнародну систему грошових переказів Coinstar Money Transfer (СМТ) позивачка перерахувала ще 515 Євро, з яких 15 євро заплатила як комісію. Переказ в сумі 515 Євро було здійснено позивачкою за використанням документів доньки відповідачки ОСОБА_6 Отримати вищезазначену готівку відповідачка пішла до відділення «ПриватБанк» разом з матір`ю позивачки ОСОБА_5, оскільки на її ім`я був здійснений переказ, де відповідачка отримала переказ в сумі 1500 Євро. У червні 2016 року відповідачка ОСОБА_3 віддала ОСОБА_5 для передачі ОСОБА_2 борг в розмірі 100 Євро, а залишок боргу в розмірі 1400 Євро зобов`язалась повернути до 31.12.2016 року. Починаючи з грудня 2016 року позивачка неодноразово в усній формі вимагала повернення боргу, однак відповідачка не виконувала взяті на себе зобов`язання, почала уникати її та не відповідала на її дзвінки.

Станом на 30.07.2018 року у відповідачки виникла заборгованість у сумі 1440 євро, що становить згідно офіційного курсу НБУ 45008,08 грн. Оскільки відповідачка ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання по договору позики укладеному в усній формі належним чином у становлені строки не виконала, вважає що з неї з підстав передбачених ч.1 ст.1050, ч.2 ст. 625 ЦК Укаїни підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 12043,98 грн.

Просить стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 заборгованість за договором позики укладеним в усній формі в розмірі 45008,08 грн. та 3% річних з простроченої суми боргу в розмірі 12043,98 грн. Крім цього, просить стягнути з відповідачки на користь позивачки понесені нею судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Представник позивачки ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3, будучи належним чином та завчасно повідомленою про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, а також не подала відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_5, яка є матір'ю позивачки ОСОБА_2, у судовому засідання дала наступні показання. У квітні 2013 року відповідачка ОСОБА_3 прийшла до неї почала їй скаржитися, що її знайома ОСОБА_4 прийшла до неї, щоб забрати грошові кошти, які вона залишила у неї на зберігання та погрожувала їй звернутися до правоохоронних органів. Крім того, повідомила свідку, що вона затефонувала доньці свідку, яка проживає за кордоном, щоб та переказала їй 1500 євро. Зі слів відповідачки вона загубила свій паспорт, тому грошовий переказ позивачка перешле на ім'я свідка. Відповідачка грошові кошти обіцяла повернути через півтора року. Коли від позивачка прийшов грошовий переказ, відповідачка ОСОБА_3 пішла разом з свідком в банк, де взяла паспорт свідка та забрала грошові кошти, які переказала позивачка. У 2016 році помер чоловік свідка і позивачка приїхала додому, де сказала відповідачці повернути борг. У жовтні 2016 року відповідачка повернула 100 євро і більше коштів позивачці не повертала. Договір позики між сторонами був укладений в усній формі.

Заслухавши представника позивачки, допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні обставини справи.

З наданих представником позивачки квитанції серії SMT 265031579 від 06.04.2013 року та SMT 265031873 від 06.04.2013, які перекладені з італійської мови на українську та посвідчена перекладачем Бюро перекладів Ліпатовим В.27.11.2017 року, в них зазначено, що відправник ОСОБА_2, вул.Віа дей Джункі,18 м.Кальярі, Італія здійснила грошовий переказ в сумі 999 євро та 500 Євро двома платежами, одержувачами яких є ОСОБА_5, м.Сокиряни Україна. Мета переказу: грошовий переказ іммігранта.

З показів свідка ОСОБА_5 та підстав викладених у позовній заяві, судом встановлено обставини відсутності укладення 06.04.2013 року між сторонами договору позики у розмірі 1500 євро у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншої сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною першою ст. 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімум доходів громадян.

Відповідно до офіційного курсу НБУ гривні до євро станом на 06.04.2013 року, сума у розмірі 1500 євро становила х 10,25 грн. = 15375 грн. Оскільки дана сума перевищує більш як у десять разі неоподатковуваний мінімум доходів громадян (17 грн. х 10 = 170 грн.), відповідно до положень ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики між сторонами повинен був бути укладений у письмовій формі.

Положеннями ч.2 ст.1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником позивачки не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин укладення між сторонами договору позики у письмовій формі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, оскільки вони є безпідставними.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 263, 265, 268, 273, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачка та її представник мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний зміст рішення суду виготовлений 26.10.2018 року.

Головуючий: