Справа № 161/6531/18
Провадження № 2/161/2237/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

27.04.2018 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, які були призначені на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 12.08.2013 року з ОСОБА_2 в її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, та стягнення додаткових витрат.

В обґрунтування позову вказує, що на сьогоднішній день розмір прожиткового мінімуму для їх дитини значно збільшився. Вважає, що відповідач зобовязаний утримувати дитину в межах, необхідних для її зростання і виховання, повноцінного здоровя, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку.

Просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_2 на її користь на утримання їх неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши їх розмір 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила суд стягувати з відповідача в її користь додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів та додаткових витрат в загальній сумі 1000,00 грн.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши в судовому засіданні наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я особи з якої стягуються аліменти або особи, яка отримує аліменти та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На думку суду, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, отримувача аліментів та неповнолітньої дитини, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

До інших обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів, на думку суду, слід віднести вимоги ч. 2 ст. 182 СК України (внесені змінами Законом № 2901-IV від 22.09.2005 року, № 2037-VIII від 17.05.2017 року), відповідно до яких встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що сторони мають спільну дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6).

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 21.03.2011 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5).

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.08.2013 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньго сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) гривень, щомісячно (а.с.11).

Встановлено, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» - розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 років, з часу ухвалення рішення Луцьким міськрайонним судом від 12.08.2013 року, збільшився та з 01 січня 2018 року складав 1860 гривень, а з 01 липня 2018 року складає 1944 гривні.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що відповідач, працездатний і спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж 500 грн. щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття.

Тому, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та майновий стан сторін, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який встановлений вищезазначеним рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.08.2013 року з 500 грн. щомісячно на 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, як вбачається з виписок із медичної карти стаціонарного хворого, довідки виданої фельдшерсько-акушерським пунктом с. Линів Локачинського району, довідкою виданою Локачинською ЦРЛ, консультативними висновками лікаря-оториноларинголога, лікаря-ендокриноголога, виданих медичним центром «Благомед» м. Луцька (а.с. 14-21).

Як вбачається з наданих чеків, позивач ОСОБА_3 в середньому за місяць несе витрати на лікування сина ОСОБА_4 в розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) .

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В судовому засіданні відповідач не заперечував, що його син дійсно хворіє і потребує додаткових витрат, повязаних з лікуванням, лікарським обстеженням, проведенням інших профілактичних заходів та посиленого харчування, тощо.

На думку суду, взаємовідносини, які виникли між сторонами, а також, небажання відповідача самостійно піклуватись про понесення додаткових витрат на свого сина і є тими обставинами, що мають істотне значення для визначення за рішенням суду розміру участі відповідача у додаткових витратах на дитину.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Судом встановлено, що позивач в середньому за місяць несе додаткові витрати на лікування сина в розмірі 2000,00 грн.

Тому враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо дитини, суд вважає, що слід стягнути з відповідача в користь позивача суму в розмірі 500,00 грн. понесених додаткових витрат на дитину.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 180-185, 191, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.08.2013 року, з 500 (пятсот) гривень на дитину, на 1500 (одну тисячу пятсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти стягувати починаючи від дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: 43000, м. Луцьк, проспект Молоді, 6-А/20, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: 45541, вулиця Центральна, 11, село Линів Локачинського району Волинської області, ІПН НОМЕР_2 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 (пятсот) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Додаткові витрати стягувати з 27.04.2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави на відповідні рахунки суму в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення додаткових витрат в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.10.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк