Номер провадження: 22-ц/785/5869/18
Номер справи місцевого суду: 493/1814/17
Головуючий у першій інстанції Тітова Т. П.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Балтського районного суду Одеської області від 16 листопада 2017 року, у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

19 вересня 2017 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_5 (далі - ПАТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Свою вимогу позивач мотивував тим, що 22 грудня 2016 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої банк надав позичальнику кредит в сумі 27636,97 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими банком умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складали між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в генеральній угоді.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Однак в обумовлені договором про кредит строки відповідач не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, не сплачувала проценти за користування кредитом та не здійснювала повернення кредиту, у зв'язку з чим у неї станом на 14.08.2017 року утворилася заборгованість у загальній сумі 30905,41 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 25596,52 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2730,20 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1023,86 грн., штраф - 1554,83 грн. відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. Оскільки відповідач у добровільному порядку суму боргу не погашав борг, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом та понесені судові витрати у розмірі 1600 грн.

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 відзив або заперечення на позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду не надала та в судові засідання 02.10.2017 року, 13.10.2017 року, 20.10.2017 року, 02.11.2017 року та 16.11.2017 року не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулись на адресу суду.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив постановити заочне рішення по справі.

Заочним рішенням Балтського районного суду Одеської області від 16 листопада 2017 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом - 25596,52 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2730,20 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1023,86 грн., штраф - 1554,83 грн., а всього в сумі 30905,41 грн., а також судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_6 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 18 травня 2018 року у задоволенні зави ОСОБА_6 про перегляд судового рішення було відмовлено (а.с.26-27).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить суд скасувати заочне рішення Балтського районного суду Одеської області від 16 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (а.с.64-69).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що 22.12.2016 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої банк надав позичальнику кредит в сумі 27636,97 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими банком умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в Генеральній угоді.

Оскільки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, а боржник, в даному випадку відповідач ОСОБА_3 порушила умови договору, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 549 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання він повинен сплатити кредиторові пеню.

За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Однак, як вбачається із розрахунку, наданого суду банком, всупереч зазначеним вимогам відповідач порушила умови договору, не в повному обсязі сплачувала кредит, відсотки та комісію за користування кредитом, що призвело до виникнення кредитної заборгованості (а.с.22, 70).

Так, як вбачається з розрахунку заборгованості, у відповідача станом на 14.08.2017 року утворилася заборгованість в загальній сумі 30905,41 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 25596,52 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2730,20 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1023,86 грн., а також відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - штраф - 1554,83 грн.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не була належним чином повідомленою про час і місце судового засідання в суді першої інстанції, є безпідставними і необгрунтованими, оскільки спростовуються наявними у справі поштовими повідомленнями про вручення їй поштової кореспонденції про необхідність явки до суду. Вказані повідомлення свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 тричі повідомлялась судом за зареєстрованим і фактичним місцем проживання про необхідність явки до суду (а.с. 42, 48, 53, 55), однак жодного разу до суду не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Що стосується посилання заявника апеляційної скарги ОСОБА_3 на те, що судом не були враховані суми, які нею були сплачені до відкриття виконавчого провадження, у розмірі 12 756 грн., то сама апелянт вказала, що їй було рекомендовано звернутись до банку для перерахунку суми заборгованості, однак вона до банку не зверталась. При цьому, колегія суддів зазначає, що в період між ухваленням судового рішення - 16.11.2017 року і датою, на яку здійснено розрахунок заборгованості - 14.08.2017 року, відповідачем ОСОБА_3 було сплачено на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 9 306 грн (а.с.73), про що нею не було заявлено до ухвалення оскаржуваного судового рішення. Всі інші суми були сплачені вже після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що в ході виконання судового рішення всі суми, сплачені боржником ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» після 14.08.2017 року, мають бути враховані банком.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що факт часткового погашення кредитної заборгованості додатково свідчить про обгрунтованість позовних вимог і виникнення цієї заборгованості саме з вини боржника.

З цих підстав, доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про незаконність нарахування пені, штрафів та комісії також є безпідставними і необгрунтованими.

Так, пеня і штраф в даному випадку не є подвійним стягненням, оскільки пенею є сплата грошових коштів у разі порушення боржником зобов'язання, як то передбачено ст. 549 ЦК України, та що в даному випадку має місце і складає 1023,86 грн.

Що стосується штрафу, то його сплата передбачена п.2.2 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання банківських послуг - за порушення позичальником термінів погашення кредитної заборгованості, що в даному випадку складає 1554,83 грн. (а.с.7).

Стосовно комісії, то як вбачається з матеріалів справи, суму 1023,86 грн. складає саме сума пені, про що вказано вище, і відсутній розрахунок комісії, у зв'язку з цим слідує висновок про те, що з відповідача на користь позивача стягнуто суму пені, яка складає 1023,86 грн.

Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд обгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача суму понесеного та документально підтвердженого судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Балтського районного суду Одеської області від 16 листопада 2017 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.10.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра