Провадження № 2-о/638/260/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Кириллової К.С.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

встановив:

Заявник ОСОБА_2 звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення (заінтересована особа Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова). В обґрунтування заяви зазначає, що 08.06.1985 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб, в якому вони проживали однією сімєю та вели спільне господарство на протязі 33 років, до смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4. Проживали за адресою: АДРЕСА_1. Зазначає, що у відповідності до ст.37 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вона має право перейти на пенсію у звязку із втратою годувальника. Однак для цього необхідно надати докази перебування позивача на утриманні у чоловіка. Заявник зазначає, що з 2005 року вийшла на пенсію, яка склала 4200 грн., тоді як пенсія чоловіка складала 21300 грн. Вказує, що встановлення даного факту необхідно їй для реалізації права на призначення пенсії у звязку з втратою годувальника.

Заявник підтримала заяву у повному обсязі, просила її задовольнити

Допитана в судовому засіданні в якості свідка заявник ОСОБА_2 підтвердила обставини, викладені в заяві. Зазначила, що вони проживали з чоловіком однією сімєю на протязі останніх 33 років до дня смерті її чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_4. Також зазначила, що у звязку з тим, що чоловік отримував значно більший розмір пенсії ніж вона, тому знаходилась станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 на його утриманні. Пенсія чоловіка була для неї основним і постійним джерелом засобів до існування.

Представник заявника підтримала заяву, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова в судове засідання не з'явився, управління про розгляд справи повідомлялось, причини неявки суду не повідомлено.

Судом було задоволено клопотання заявника та витребувано з відповідних управлінь ПФУ письмову інформацію про розмір пенсії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за 2018 рік.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні кожний окремо показали, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вони знають особисто на протязі багатьох років. Близко 30 років до самої смерті ОСОБА_3 вони проживали однією сімєю, були у зареєстрованому шлюбі. Свідкам достовірно відомо, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки його пенсія була значно більшою ніж пенсія ОСОБА_2

Вислухавши пояснення заявника, допитаного в якості свідка, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, стало те, що заявник ОСОБА_2 бажає отримувати пенсію по втраті годувальника, після смерті її чоловіка ОСОБА_3

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 08.06.1985 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданого 08.06.1985 року Київським відділом ЗАГС.

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 27.06.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 95 років, про що складено відповідний актовий запис №9774.

ОСОБА_3 перебував на обліку в Київському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Харкова та отримував пенсію за вислугу років за період з січня 2018 року по червень 2018 року у розмірі 21 411,85 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова від 19.09.2018 року №736.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Шевченківському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України м.Харкова та отримує пенсію за віком, щомісячний розмір пенсії за період з січня 2018 року по вересень 2018 року становить 4393,00 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова.

Таким чином, дохід чоловіка заявника ОСОБА_2 в декілька разів перевищував розмір щомісячного доходу останньої.

Оцінюючи докази по справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні у свого померлого чоловіка, так як грошові кошти, які він отримував, були для неї основним джерелом існування, оскільки її дохід був невеликим і не покривав усіх необхідних витрат заявниці. Зазначена обставина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні письмовими доказами, а також свідченнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 постійно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена обставина підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4, виданого на імя ОСОБА_3, копією паспорта серії НОМЕР_5, виданого на імя ОСОБА_2, а також свідченнями свідків. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено, що заявник ОСОБА_2 до дня смерті її чоловіка ОСОБА_3 постійно проживала з ним, вела спільне сумісне господарство, перебувала на його утриманні, а грошова допомога з боку останнього була для неї основним і постійним джерелом засобів для існування.

З огляду на зазначене, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються учасникам справи, оскільки іншого не встановлено законом.

На підставі викладеного, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315-319, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_2) спільно проживали в період з 08.06.1985 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановити факт, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні ОСОБА_3 станом на ІНФОРМАЦІЯ_4

У відповідності до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення буде складено 30.10.2018 року.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк