Справа № 493/2269/18
Провадження № 2/493/1038/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді БОДАШКО Л.І.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем четвертої черги за законом та за заповітом, право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,70 га кожна, розташовані на території Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області, стверджуючи, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві приватної власності згідно державних актів на право приватної власності на землю відповідно серії ІV-ОД № 078576, ІV-ОД № 078574, ІV-ОД № 078575, виданих на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 13 грудня 2002 року № 318/А-2002, належали вище вказані земельні ділянки.

За свого життя ОСОБА_3, ОСОБА_4 заповітів стосовно належного їм майна не складали, а ОСОБА_5 17.07.2003 року склала заповіт, посвідчений секретарем Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №105, в якому заповіла ОСОБА_2 все своє майно, а також державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 078575 розміром 2,70 га.

30 квітня 2003 року померла ОСОБА_3, 11 травня 2003 року помер ОСОБА_4, а 25 січня 2005 року померла і ОСОБА_5

Після їх смерті позивач, як спадкоємець четвертої черги за законом та за заповітом, фактично прийняла спадщину, так як проживала разом з спадкодавцями на день їх смерті на протязі більше пяти років, вела з ними спільне господарство, поховала спадкодавців, користується земельними ділянками, речами, предметами домашнього вжитку покійних, крім неї інших спадкоємців першої-четвертої черг за законом, які б претендували на спадщину, немає, позивач звернулася до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, але, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом по причині відсутності в неї оригіналів державних актів на право приватної власності на землю.

Застосовані позивачем заходи щодо розшуку втрачених державних актів на право приватної власності на землю позитивних результатів не дали.

Вказані вище обставини позбавили позивача права на спадкове майно, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві приватної власності згідно державних актів на право приватної власності на землю відповідно серії ІV-ОД № 078576, ІV-ОД № 078574, ІV-ОД № 078575, виданих на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 13 грудня 2002 року № 318/А-2002, належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,70 га кожна, розташовані на території Новопольської (до перейменування Ухожанської) сільської ради Балтського району Одеської області, за свого життя ОСОБА_3, ОСОБА_4 заповітів стосовно належного їм майна не складали, а ОСОБА_5 17.07.2003 року склала заповіт, посвідчений секретарем Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №105, в якому заповіла ОСОБА_2 все своє майно, а також державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 078575 розміром 2,70 га, заповіт ніким не змінено і не скасовано, після смерті ОСОБА_3, померлої 30 квітня 2003 року, смерті ОСОБА_4, померлого 11 травня 2003 року, смерті ОСОБА_5, померлої 25 січня 2005 року, спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом, за заповітом, фактично прийняла позивач ОСОБА_2, так як з 1995 року проживала разом з спадкодавцями на дні їх смерті на протязі більше пяти років, вела з ними спільне господарства, поховала спадкодавців, користується земельними ділянками, речами, предметами домашнього вжитку покійних, крім позивача інших спадкоємців першої-четвертої черг за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, по причині відсутності оригіналів державних актів на право приватної власності на землю позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, оскільки відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про нотаріат» отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до вимог ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, отже, позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом та за заповітом.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач, як спадкоємець першої та другої черг за законом, не відмовлялася від спадщини, тому вважається такою, що прийняла її.

Вказані вище обставини підтверджується зібраними в матеріалах справи письмовими доказами, в тому числі ксерокопіями паспорта, свідоцтв про смерть, державних актів на право приватної власності на землю, довідками Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області від 21.08.2018 року №№ 468, 469, 470, інформації приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_6 щодо оформлення спадщини від 03.09.2018 року № 1592/01-16 та ін., що надає суду підстави вважати, що позивач має законне право на спадкове майно у вигляді вище вказаних земельних ділянок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 321, 386, 1216, 1218, 1225, 1233, 1258, 1264, 1268 ЦК України ст. ст. 10-13, 141, 259, 263 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємцем четвертої черги за законом, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,70 га, розташовану на території Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області, яка раніше на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 078576, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 13 грудня 2002 року № 318/А-2002, належала ОСОБА_3, померлій 30 квітня 2003 року в с. Крижовлін Балтського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємцем четвертої черги за законом, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,70 га, розташовану на території Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області, яка раніше на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 078574, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 13 грудня 2002 року № 318/А-2002, належала ОСОБА_4, померлому 11 травня 2003 року в с. Крижовлін Балтського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,70 га, розташовану на території Новопольської сільської ради Балтського району Одеської області, яка раніше на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 078575, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 13 грудня 2002 року № 318/А-2002, належала ОСОБА_5, померлій 25 січня 2005 року в с. Крижовлін Балтського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

СУДДЯ