Провадження № 2/243/685/2018
Справа № 243/260/18
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2018 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Р.В. Кузнецов розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно із поданням позовної заяви, позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, а саме: на автомобіль ГАЗ 31029, номерний знак НОМЕР_1, кузов S0284494, рік випуску 1995, колір білий, свідоцтво про реєстрацію РСА-423080 від 23.06.2006 року, власником якого є ОСОБА_2; автомобіль НОМЕР_2, кузов X7LBSRB1KCH 585003 рік випуску 2012, колір бежевий, свідоцтво про реєстрацію CXT 169007 від 21.07.2015 року, власником якого є ОСОБА_2; гараж № 165 в 11 кварталі Гаражного кооперативу «Миколаївець», власником якого є ОСОБА_2, оскільки неприйняття такого заходу забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду. За час розгляду даної справи в суді, вказане майно може бути відповідачем відчужене.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час між сторонами виникли спірні відносини щодо поділу спільного майна подружжя.

Відповідно до повідомлення Територіального сервісного центру 1443 РСЦ МВС в Донецькій області Міністерства внутрішній справ України від 04 січня 2018 року №31/5-1443-71-аз, ОСОБА_2 є власником, зокрема, транспортних засобів ИЖ 412ИЭ, номерний знак 29773ЕВ, кузов 0760674, рік випуску 1986, колір жовтий, свідоцтво про реєстрацію ЯНВ-059993 від 06.05.2001 року; ГАЗ 31029, номерний знак НОМЕР_1, кузов S0284494, рік випуску 1995, колір білий, свідоцтво про реєстрацію РСА-423080 від 23.06.2006 року; Renault Sandero номерний знак НОМЕР_3, кузов X7LBSRB1KCH585003 рік випуску 2012, колір бежевий, свідоцтво про реєстрацію CXT 169007 від 21.07.2015 року.

Також, відповідно до довідки з Гаражного кооперативу «Миколаївець», відповідач ОСОБА_2 є членом Гаражного кооперативу «Миколаївець» з 2006 року та за ним закріплено гараж № 165 в 11 кварталі.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав, свобод та законних інтересів.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина перша ст. 150 ЦПК передбачає види забезпечення позову, а саме: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до розяснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведене, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача стосовно того, що неприйняття такого заходу забезпечення позову як арешт майна відповідача може зробити неможливим виконання можливого рішення суду, оскільки вказане майно може бути відповідачем відчужене, у звязку із чим, з урахуванням обставин справи, суд вважає за доцільне вжиття такого заходу забезпечення позову як арешт, оскільки він в першу чергу, покликаний на забезпечення виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Суд приходить до висновку про задоволення заяви позивача, та вважає, що арешт слід накласти на: : на автомобіль ГАЗ 31029, номерний знак НОМЕР_1, кузов S0284494, рік випуску 1995, колір білий, свідоцтво про реєстрацію РСА-423080 від 23.06.2006 року, власником якого є ОСОБА_2; автомобіль НОМЕР_2, кузов X7LBSRB1KCH 585003 рік випуску 2012, колір бежевий, свідоцтво про реєстрацію CXT 169007 від 21.07.2015 року, власником якого є ОСОБА_2; гараж № 165 в 11 кварталі Гаражного кооперативу «Миколаївець», власником якого є ОСОБА_2, оскільки вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно із п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, суд зважає на надані у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 розяснення, за якими наголошено про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку про те, що тимчасове обтяження майна відповідача шляхом застосування пропонованих представником позивача заходів відповідає інтересам вирішення справи, та тимчасова неможливість переоформлення відповідачем прав власності на зазначене майно, до вирішення цієї цивільної справи, істотним чином не зашкодить ані правам та інтересам сторін у справі, ані інших осіб.

Таким чином, з метою захисту прав та законних інтересів осіб при розгляді справи та приймаючи до уваги, що неприйняття заходів до забезпечення позову може ускладнити, або зробити неможливим виконання рішення суду, суд доходить до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на:

1)на автомобіль ГАЗ 31029, номерний знак НОМЕР_1, кузов S0284494, рік випуску 1995, колір білий, свідоцтво про реєстрацію РСА-423080 від 23.06.2006 року, власником якого є ОСОБА_2;

2)автомобіль НОМЕР_2, кузов X7LBSRB1KCH 585003 рік випуску 2012, колір бежевий, свідоцтво про реєстрацію CXT 169007 від 21.07.2015 року, власником якого є ОСОБА_2;

3)гараж № 165 в 11 кварталі Гаражного кооперативу «Миколаївець» до вирішення даного спору по суті та набрання рішенням законної сили.

Копію ухвали суду направити позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 до відома, Територіальному сервісному центру 1443 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та Гаражному кооперативу «Миколаївець» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до Розділу VІІІ п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до Розділу VІІІ п. 1.8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3