Справа № 464/4125/18
пр.№ 2/464/1432/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

17.10.2018 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась в суд із позовом про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 4 611,56 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., завданих внаслідок залиття квартири. Обґрунтовує позов тим, що з вини відповідача за адресою: АДРЕСА_1, через самовільне переобладнання сантехнічного обладнання ванної кімнати та комірки, неналежне підключення комунікацій, періодично протягом 2017 та 2018 років відбувається затоплення квартири позивача, що знаходиться поверхом нижче. Внаслідок неодноразового залиття позивачу завдана матеріальна шкода вартістю 4 611,56 грн. Оскільки відповідач добровільно відмовляється відшкодувати завдану шкоду, змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Окрім того, позивач покликається на завдання їй моральної шкоди, що полягала в негативних емоціях та триваючих в часі переживаннях з приводу пошкодження майна, порушення умов звичного життя та необхідності докладання зусиль для його нормалізації. Моральну шкоду оцінює в 5 000 грн. Крім цього, просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 26.07.2018 позовну заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків.

Позивачем усунуті недоліки позовної заяви, ухвалою суду від 06.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з визначенням відповідачу строку на надання суду відзиву на позов.

Ухвалою суду від 10.09.2018 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позов задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, причин неявки суду не повідомив. За згодою позивача відповідно до ст. 280 281 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд паозов задовольняє частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст. 1166 ЦК України).

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), квартира розташована на 2 му поверсі. На третьому поверсі цього ж будинку над квартирою позивача розташована квартира № 82, в якій проживає відповідач.

З актів ЛКП Зубра від 11.09.2017, 17.07.2017, 04.10.2017, 07.05.2018, 14.06.2018 вбачається, що квартиру позивачки затоплено 5 разів (а.с.6-8, 10, 11). Пошкодженими в результаті таких затоплень: кладовка (комірка), коридор, кімната, кухня, ванна кімната. При кожному затопленні квартирі завдавалась різного ступеня шкода. Всі акти складались з виходом на адресу завдання шкоди, з детальним описом площ пошкодженого приміщення. За результатами складання актів пошкоджень, комісія складала дефектні акти з визначенням витрат на усунення пошкоджень.

З дефектного акту від 05.10.2017 вбачається, що розмір шкоди становить 3 139, 93 грн, з дефектного акту від 08.05.2018 встановлено розмір шкоди 895,00 грн, дефектним актом від 15.06.2018 визначено шкоду у розмірі 576, 63 грн. (а.с.9, 12, 17).

З копій розписок вбачається, що ОСОБА_3 визнає факт затоплення квартири позивача, обґрунтовує це сильним напором води, який інколи появляється в трубопроводі. В розписці від червня 2017 року ОСОБА_3 зобовязався відшкодувати шкоду у розмірі 4 000 грн.

З вимог ст. 151 ЖК України вбачається, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Як розяснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обов'язок нести витрати, пов'язані з утриманням належного власнику майна, до яких, зокрема відносяться витрати, що пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей, передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінет Міністрів України №572 від 08.10.1992. /із змінами/.

Зокрема, пунктом 7 даних Правил передбачено обов'язок власника квартири дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян.

Отже, власник житла, так і наймач, зобовязаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні даного спору відповідачем не спростовано презумпцію його вини у залитті, що мало місце 11.09.2017, 17.07.2017, 04.102017, 07.05.2018 та 14.06.2018.

Враховуючи наведене, на думку суду, є доведеним факт залиття квартири, де проживає позивач і внаслідок вказаного залиття, останній спричинена матеріальна шкода з вини відповідача, який несе відповідальність за неналежну експлуатацію сантехнічного обладнання, труб, які знаходяться в його квартирі.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття помешкання позивача, підставна та обґрунтована, підтверджується належними та допустимими доказам, як в частині факту залиття так і розміру її завдання.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що заявлений розмір моральної шкоди підлягає зменшенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. В ч. 2 ст. 23 ЦК встановлено, що моральна шкода полягає, зокрема, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Компенсація моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів і застосовується в разі наявності всіх умов (підстав) для притягнення особи до цивільно-правової деліктної відповідальності, в якій деліктом є цивільне правопорушення. Такими умовами є протиправність у діях, наявність шкоди (у цьому випадку моральної), вина.

Особа несе відповідальність за завдання моральної шкоди згідно зі ст.1167 ЦК України. Умовою застосування вказаної норми є наявність вини заподіювача шкоди та відсутності договірних відносин і саме дана норма підлягає застосуванню до правовідносин між сторонами спору.

У ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачається, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

З огляду на наведені норми, а також встановлені судом, як факт завдання шкоди, так і факт протиправності дій відповідача, що полягає в невиконанні обовязку щодо утримання належного житлового приміщення в справному стані, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги про відшкодування моральної шкоди. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з врахуванням обставин справи, того, що неправомірні дії відповідача призвели до втрати позивачем нормальних життєвих зв'язків, вимагали додаткових зусиль для організації свого життя, положень ст. 23 ЦК України, роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 (з наступними змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд вважає, що відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна позивачу, слід визначити у розмірі 1000 грн., що буде достатньою компенсацією завданих позивачу душевних страждань, спричинених періодичними залиттями квартири.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст. ст. 22, 23, 322, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст.2,10, 12, 76, 81, 223, 258, 259,263-265, 268, 273, 280 - 282 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 4 611 ( чотири тисячі шістсот одинадцять) гривень 56 копійок, моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, судові витрати в розмірі 845 грн. 76 коп.

У задоволенні решти позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН-.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.10.2018.

Суддя О.Ю.Горбань