Провадження № 22-ц/790/249/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

Головуючого Бровченко І.О.,

суддів Кіся П.В., Кружиліної О.А.,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року у справі № 638/1319/16-ц (суддя Рибальченко Л.М.) за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету радіоелектроніки, третя особа ОСОБА_3, про визнання рішень посадової особи протиправними та їх скасування, визнання результатів виборів недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського національного університету радіоелектроніки, третя особа - ОСОБА_3, в якому після уточнення позовних вимог, просив:

визнати протиправними дії адміністрації Харківського національного університету радіоелектроніки в особі в. о. ректора ОСОБА_25 з організації конференції студентів Харківського національного університету радіоелектроніки 17 листопада 2015 р. як такі, що становлять втручання у діяльність органів студентського самоврядування;

визнати протиправними і скасувати:

пункт 1 наказу в. о. ректора Харківського національного університету радіоелектроніки від 18 листопада 2015 р. № 325 «Про затвердження рішення Конференції студентів ХНУРЕ від 17 листопада 2015 р.»;

пункт 3 наказу в. о. ректора Харківського національного університету радіоелектроніки від 25 листопада 2015 р. № 338 «Про зміни у складі Вченої ради університету»;

визнати недійсним протокол конференції студентів Харківського національного університету радіоелектроніки від 17 листопада 2015 р. №1;

визнати вибори голів Студентського сенату Харківського національного університету радіоелектроніки, студентських сенатів факультетів, представників студентів у Вченій раді Харківського національного університету радіоелектроніки, вчених радах факультетів, вищому колегіальному органі громадського самоврядування Харківського національного університету радіоелектроніки, колегіальних органах громадського самоврядування факультетів 24 листопада 2015 р. такими, що не відбулися.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він є студентом Харківського національного університету радіоелектроніки. Відповідно до частини восьмої статті 40 Закону України «Про вищу освіту», адміністрація вищого навчального закладу не має права втручатися в діяльність органів і студентського самоврядування. Станом на листопад 2015 року в ХНУРЕ діяв виконавчий орган студентського самоврядування - Студентський сенат ХНУРЕ. Студентський сенат діяв на підставі Статуту Студентського сенату ХНУРЕ, затвердженого звітно-виборчою конференцією студентів університету 19 жовтня 2010 року, в частині, що не суперечить Закону України «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року № 1556-VII. Пунктом 4.1 Статуту Студентського сенату ХНУРЕ звітно-виборчу конференцію визначено вищим керівним органом. Відтак, в розумінні частини сьомої статті 40 Закону України «Про вищу освіту», звітно-виборча конференція була вищим органом студентського самоврядування університету. Відповідно до пункту 4.3 Статуту Студентського сенату ХНУРЕ, звітно-виборча конференція скликається за рішенням виконавчого органу Сенату, який визначає порядок її проведення.

Пунктом 5.3 Статуту Студентського сенату ХНУРЕ визначено, що виконавчий орган Сенату є колегіальним органом. Виходячи із викладеного, на думку позивача, прийняття рішення про скликання конференції студентів і визначення порядку її проведення належало до повноважень виконавчого органу Студентського сенату ХНУРЕ, який мав прийняти таке рішення колегіально.

Водночас, у листопаді 2015 року в ОСОБА_25, яка на той час виконувала обов'язки ректора університету, виник умисел щодо проведення конференції студентів університету за відсутності прийнятого в установленому порядку рішення про її скликання.

В означений період Студентським сенатом ХНУРЕ проводилися підготовчі дії щодо проведення прямих таємних виборів делегатів на конференцію студентів у відповідності до вимог абзацу третього частини першої статті 40 Закону України «Про вищу освіту».

Будучи обізнана із цією ситуацією, ОСОБА_25 05 листопада 2015 року підписала розпорядження № 85-Р, яким вона зобовязала деканів факультетів забезпечити проведення загальних зборів студентів та проведення прямих таємних виборів делегатів на конференцію. Підставою для видання цього розпорядження була доповідна записка ОСОБА_5 від 04 листопада 2015 року. На думку позивача зазначене свідчить, що станом на день видання розпорядження № 85-Р рішення про скликання конференції студентів саме на 17 листопада 2015 року прийнято не було. Дата її проведення була визначена адміністрацією університету самостійно.

В подальшому, ОСОБА_25., орієнтовно 12-13 листопада 2015 року було проведено нараду з питання проведення конференції студентів за участі деканів факультетів, керівників окремих структурних підрозділів університету. На зазначену нараду представників Студентського сенату університету, в тому числі позивача, запрошено не було.

16 листопада 2015 року ОСОБА_25 видала наказ № 1505-Ст, яким доручила деканам факультетів, помічнику ректора з виховної роботи, начальнику юридичного відділу забезпечити належне проведення конференції студентів 17 листопада 2015 року (пункт 2).

17 листопада 2015 р. ОСОБА_25 відкрила конференцію студентів, після чого передала слово вченому секретареві університету ОСОБА_6 В подальшому ОСОБА_25 та інші представники адміністрації (ОСОБА_6, ОСОБА_7) безпосередньо брали участь у перебігу конференції. Зазначені обставини, на думку позивача свідчать про те, що адміністрація університету в особі в. о. ректора ОСОБА_25 вдалася до втручання в діяльність органів студентського самоврядування, оскільки організувала проведення засідання вищого органу студентського самоврядування - конференції студентів, рішення про скликання якої в установленому порядку не приймалося. Цим було порушено частину восьму статті 40 Закону України «Про вищу освіту».

Позивач також просить суд визнати протиправними і скасувати пункт 1 наказу в. о. ректора ХНУРЕ від 18 листопада 2015 р. № 325, пункт 3 наказу в. о. ректора ХНУРЕ від 25 листопада 2015 р. № 338, а також визнати недійсним протокол конференції студентів ХНУРЕ від 17 листопада 2015 р. № 1.

При цьому позивач зазначає, що пунктом 1 наказу від 18 листопада 2015 р. № 325 було затверджено та введено в дію Положення про студентське самоврядування ХНУРЕ. Абзацом восьмим пункту 5.2 Статуту ХНУРЕ, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 18 липня 2013 р. № 1001, передбачено, що затвердження Положення про органи студентського самоврядування є повноваженням конференції трудового колективу університету. Станом на 18 листопада 2015 року Статут у зазначеній редакції був чинним, проте Положення про студентське самоврядування ХНУРЕ не було затверджене на конференції трудового колективу університету.

Отже, позивач вважає, що вводячи в дію Положення про студентське самоврядування наказом від 18 листопада 2015 р. № 325, в. о. ректора порушила норми Статуту ХНУРЕ, що в цій частині наказ ректора підлягає скасуванню.

Пунктом 3 наказу від 25 листопада 2015 р. № 338 позивача було виведено із складу Вченої ради ХНУРЕ. Склад Вченої ради університету було затверджено наказом в. о. ректора від 21 січня 2015 р. №23. До складу Вченої ради університету за результатами прямих таємних виборів 12 грудня 2014 року як представника студентів було обрано, зокрема, ОСОБА_1 Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про вищу освіту», вчена рада с колегіальним органом управління вищого навчального закладу, який утворюється строком на п'ять років. Отже, ОСОБА_1 набув повноважень члена Вченої ради університету 21 січня 2015 року та мав здійснювати свої повноваження, за відсутності підстав для їх дострокового припинення, упродовж пятьох років, тобто до 21 січня 2020 р. Станом на день видання оскаржуваного наказу (25 листопада 2015 року) рішення про дострокове припинення повноважень щодо ОСОБА_1 не приймалося, тому позивач вважає, що рішення про проведення виборів представників студентів у Вченій раді 24 листопада 2015 року, на підставі результатів яких було видано наказ № 325, також було прийнято за відсутності відповідних підстав для їх оголошення.

Також позивач зазначає, протоколом № 1 було оформлено рішення конференції студентів ХНУРЕ 17 листопада 2015 року, проте рішення про скликання конференції студентів виконавчим органом Студентського сенату прийнято не було. До протоколу №1 не додано документа, який посвідчує факт присутності делегатів на конференції (аркуш реєстрації тощо). Не можливо встановити достовірність результатів голосування, внесених до протоколу, а отож - сам факт прийняття рішень на ній. Так, голосування на конференції відбуваюся за допомогою мандата, зразок якого надано суду як речовий доказ. За інформацією, наявною у сторони позивача, у звязку із тим, що мандат не містив підпису особи, що його видавала, печаток під час конференції невстановленими особами було вироблено певну кількість мандатів, які роздавалися особам, присутнім у залі проведення конференції, в т. ч. і тим, хто не був обраний делегатом. Голоси цих осіб також враховувалися під час визначення результатів голосування, що ставить під сумнів їх достовірність. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що конференція студентів 17 листопада 2016 р. була проведена із порушенням встановленого порядку, а протокол № 1 не дає можливості достовірно встановити факт присутності делегатів і посвідчити результати голосування, наявні підстави для визнання цього протоколу недійсним.

Крім того, позивач просить визнати вибори голів Студентського сенату Харківського національного університету радіоелектроніки, студентських сенатів факультетів, представників студентів у Вченій раді Харківського національного університету радіоелектроніки, вчених радах факультетів, вищому колегіальному органі громадського самоврядування Харківського національного університету радіоелектроніки, колегіальних органах громадського самоврядування факультетів 24 листопада 2015 р. такими, що не відбулися, оскільки на його думку конференція студентів була проведена із порушенням правил її скликання і в умовах втручання адміністрації університету.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 04 листопада 2015 року до університету надійшла заява члена Студентського сенату ОСОБА_5 щодо надання організаційної допомоги у проведенні прямих таємних виборів делегатів на конференцію студентів (а.с.145 т.1).

05 листопада 2015 року в.о. ректора ОСОБА_25 видала розпорядження № 85-Р, яким вона зобовязала деканів факультетів забезпечити проведення загальних зборів студентів відповідних факультетів для обрання кандидатів в делегати на конференцію студентів університету. Відповідно до розпорядження ХНУРЕ від 06 листопада 2015 року №87 Р п.1 розпорядження №85-р викладено в наступній редакції: «1.1.Забезпечити належні умови для проведення у строк до 01 грудня 2015 року загальних зборів студентів відповідних факультетів для обрання кандидатів в делегати на конференцію студентів університету у відповідності до встановлених студентським сенатом квот (а.с.19 т.1).

В подальшому, ОСОБА_25., було проведено нараду з питання проведення конференції студентів за участі деканів факультетів, керівників окремих структурних підрозділів університету.

16 листопада 2015 року ОСОБА_25 видала наказ № 1505-Ст, яким затвердила список делегатів конференції студентів ХНУРЕ та доручила деканам факультетів, помічнику ректора з виховної роботи, начальнику юридичного відділу забезпечити належне проведення конференції студентів 17 листопада 2015 року (т.1 а.с.20).

17 листопада 2015 року було проведено конференцію студентів, рішення прийняті на конференції оформлено протоколом №1 Конференції студентів Харківського національного університету радіоелектроніки від 17 листопада 2015 року(а.с.149-155 т.1).

18 листопада 2015 року ОСОБА_25 видала наказ №325 «Про затвердження рішення Конференції студентів ХНУРЕ від 17 листопада 2015 року» пунктом 1 якого затверджено та введено в дію Положення «Про студентське самоврядування» (а.с.23 т.1).

Наказом по університету від 25 листопада 2015 року № 328 «Про зміни у складі Вченої ради університету» ОСОБА_1 виведено зі складу Вченої ради університету, як виборного представника, студента групи ІНФ-12-2. Також виведено зі складу Вченої ради університету ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та введено до складу Вченої ради ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_15

06 вересня 2014 року набрав чинності Закон України «Про вищу освіту». Згідно з ч.5 ст.36 Закону України «Про вищу освіту» виборні представники з числа працівників вищого навчального закладу обираються вищим колегіальним органом громадського самоврядування вищого навчального закладу за поданням структурних підрозділів, у яких вони працюють, а виборні представники з числа студентів (курсантів) обираються студентами (курсантами) шляхом прямих таємних виборів.

Абзацом 3 ч.1 ст.40 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що студентське самоврядування забезпечує захист прав та інтересів студентів (курсантів) та їх участь в управлінні вищим навчальним закладом. Студентське самоврядування здійснюється студентами (курсантами) безпосередньо і через органи студентського самоврядування, які обираються шляхом прямого таємного голосування студентів (курсантів).

Станом на листопад 2015 року в Харківському національному університеті радіоелектроніки не було обрано представницькі, виконавчі та контрольно-ревізійні органи студентського самоврядування відповідно до вимог Закону України «Про вищу освіту».

В Студентському сенаті ХНУРЕ студентами було представлено такі факультети: ОСОБА_8 - факультет автоматики і компютеризованих технологій, ОСОБА_16 - факультет компютерних наук, ОСОБА_1 - факультет прикладної математики та менеджменту, ОСОБА_17 - факультет телекомунікацій та вимірювальної техніки ТКВТ, ОСОБА_18 - факультет електронної техніки, ОСОБА_10 - радіотехнічний факультет, ОСОБА_19 - факультет навчання іноземних громадян. Факультет компютерної інженерії та управління ніким не представлено. Усі зазначені представники не обирались шляхом прямих таємних виборів, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про вищу освіту».

Голова Студентського сенату університету - ОСОБА_20, після свого відрахування у серпні 2014 року більше не обиралась студентами університету. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2015 року по справі №638/9795/15-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області 12 січня 2016 року, встановлено, що ОСОБА_20 з 01 вересня 2014 року припинила навчання в університеті та тим більше її повноваження як голови студентського сенату припинились автоматично в силу закону. В подальшому наказом №935 Ст від 30 липня 2014 року ОСОБА_20 з 01.09.2014 року була зарахована студенткою пятого курсу денної форми навчання ХНУРЕ. Отже, в силу абзацу 3 частини 1 ст.40 Закону України «Про вищу освіту» ОСОБА_20 на посаду голови студентського сенату повинна була бути обраною шляхом прямого таємного голосування студентів. Всупереч зазначеним вимогам, зазначене порушення залишилось поза увагою адміністрації ХНУРЕ, як і взагалі той факт, що легітимного студентського сенату взагалі не існувало на момент організації виборів. (а.с. 102-109 т.1, а.с. 7-12 т. 2)

У відповідності до пункту 8 статті 40 Закону України «Про вищу освіту» адміністрація вищого навчального закладу не має права втручатися в діяльність органів студентського самоврядування.

Згідно п.16 ч.3 ст.34 Закону України «Про вищу освіту», керівник вищого навчального закладу в межах наданих йому повноважень сприяє та створює умови для діяльності органів студентського самоврядування.

Листом Міністра освіти і науки України від 21 жовтня 2015 року повідомлено керівників вищих навчальних закладів, що останні в межах наданих їм повноважень сприяють та створюють умови для, зокрема, діяльності органів студентського самоврядування, які функціонують у вищому навчальному закладі, у тому числі з питань проведення виборів. Саме тому, у разі надходження відповідного звернення від студентського самоврядування, керівник вищого навчального закладу має забезпечити належні умови для проведення виборів, зокрема, шляхом сприяння в отриманні органами студентського самоврядування списків студентів від структурного підрозділу вищого навчального закладу, який відповідає за облік здобувачів вищої освіти, а також надання можливості використання технічної бази навчального закладу з метою виготовлення бюлетенів та іншої виборчої документації, забезпечення виборчої комісії органу студентського самоврядування приміщенням, оргтехнікою на час проведення виборів, тощо.

Оскільки легітимного виконавчого органу студентського сенату не існувало, останній не мав права приймати рішення щодо визначення порядку проведення конференції студентів на підставі вимог Статуту Студентського сенату ХНУРЕ, затвердженого звітно-виборчою конференцією від 19 жовтня 2010 року, виконуюча обов'язки ректора ОСОБА_25, керуючись положеннями статті 40 Закону України «Про вищу освіту» для проведення виборів усіх органів студентського самоврядування університету у законний спосіб, шляхом прямих таємних виборів почала проводити консультації зі студентами - представниками факультетів у Студентському сенаті щодо підготовки виборів делегатів на конференцію студентів та положень про діяльність студентського самоврядування.

Рішення щодо визначення порядку проведення конференції студентів приймалось представниками факультетів у Студентському сенаті на підставі статті 40 Закону України «Про вищу освіту».

Так, 04 листопада 2015 року до університету надійшла заява члена Студентського сенату ОСОБА_22 щодо надання організаційної допомоги у проведенні прямих таємних виборів делегатів на конференцію студентів.

Після проведення консультацій з представниками факультетів у Студентському сенаті та у відповідності до положень пункту 1.3 Статуту Студентського сенату ХНУРЕ, затвердженого звітно-виборчою конференцією від 19 жовтня 2010 року, було прийняте спільне рішення розробити на підставі Інструкції з ведення діловодства у ХНУРЕ від 04 лютого 2014 року зразки виборчих документів.

Усі студенти, які займалися на своїх факультетах проведенням загальних зборів студентів та прямих таємних виборів делегатів на конференцію студентів, в тому числі позивач скористались наданими зразками документів, про що свідчать матеріали справи.

У відповідності до протоколу загальних зборів студентів факультету прикладної математики та менеджменту №1 від 13 листопада 2015 року, у присутності 237 осіб позивач як головуючий на цих зборах доповідав присутнім обидва питання порядку денного (а.с.196-197 т.1).

17 листопада 2015 року відбулася конференція студентів університету, на якій у відповідності до протоколу №1 були присутні 73 делегати. Делегати під особистий підпис у списку реєстрації на конференцію отримували мандат. І на підставі нього заходили до приміщення, де відбувалось засідання делегатів конференції. На конференції у відповідності до наданих до матеріалів справи списків реєстрації делегатів були присутні 73 делегата, після виходу певної кількості делегатів із зали проведення конференції головуючим було перераховано кількість присутніх у залі делегатів, що підтверджується матеріалами справи. (а.с.150 т.1)

На конференції колегіальними рішеннями шляхом голосування було обрано членів лічильної комісії, голову конференції (кандидатуру позивача було запропоновано, але він не набрав необхідної кількості голосів), затверджено порядок денний та ухвалено рішення щодо дати проведення прямих таємних виборів, прийняття Положення про студентське самоврядування ХНУРЕ, Положення про вибори органів студентського самоврядування ХНУРЕ, складу Центральної виборної комісії ХНУРЕ тощо.

У відповідності до пункту 37 Інструкції з ведення діловодства у ХНУРЕ від 04 лютого 2014 року нормативно-правові акти (положення, інструкції, правила, порядки тощо) затверджуються розпорядчим документом університету. Документ, що підлягає затвердженню, набуває юридичної сили тільки з моменту його затвердження.

Наказом по університету від 18 листопада 2015 року за №325 у відповідності до Інструкції з ведення діловодства у ХНУРЕ від 04 лютого 2014 року було затверджено та введено в дію рішення конференції студентів ХНУРЕ від 17 листопада 2015 року. Цей наказ було видано з метою набуття юридичної сили Положенням про студентське самоврядування ХНУРЕ та Положенням про вибори органів студентського самоврядування ХНУРЕ.

Допитані в якості свідків ОСОБА_25, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_23 показали, що конференція студентів, яка була проведена 17 листопада 2015 року в університеті та вибори, що були проведені 24 листопада 2015 року, проводились вперше відповідно до вимог Закону України «Про вищу освіту». Механізм застосування проведення таких виборів відсутній. Представники адміністрації дійсно були присутні на конференції, проте в процес її проведення не втручались. Позивач та ще декілька студентів заважали проводити конференцію, висловлювали своє невдоволення. Кандидатуру позивача було запропоновано обрати головою Конференції студентів. Після того як головою Конференції було обрано ОСОБА_24, позивач та студенти, що його підтримували, демонстративно вийшли.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування позовних вимог, які надавались представником позивача під час судового розгляду справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і судова повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі. Фактично доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням відповідачем норм чинного законодавства та обставин справи, які були предметом дослідження судом першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача щодо необхідності затвердження Положення про студентське самоврядування ХНУРЕ на конференції трудового колективу університету, як цього вимагає Статут ХНУРЕ, оскільки діючий Статут ХНУРЕ було затверджено 18 липня 2013 року до набуття чинності Законом України «Про вищу освіту».

Відповідно до ч.7 ст. 40 Закону України «Про вищу освіту» у своїй діяльності органи студентського самоврядування керуються законодавством, статутом вищого навчального закладу та положенням про студентське самоврядування вищого навчального закладу.

Після набуття чинності цим законом положення Статуту ХНУРЕ, які суперечать нормам Закону України «Про вищу освіту» застосуванню не підлягають, тому відповідач правомірно керувався нормами Закону України «Про вищу освіту».

Аналогічним чином суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача про незаконність обрання представників з числа студентів до складу Вченої ради університету, яке відбулося 24 листопада 2015 року шляхом прямих таємних виборів. Посилання, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог є помилковим та спростовується матеріалами справи.

Твердження апелянта, що передбачених процесуальним законом підстав для відмови у визнанні позову судом першої інстанції встановлено не було, у звязку з чим суд необґрунтовано відмовив у прийнятті заяви представника ХНУРЕ- ОСОБА_26., є помилковими та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

У судовому засіданні представник третьої особи проти визнання позову заперечувала, оскільки прийняття такої заяви суперечить законним інтересам її довірителя.

Оскільки визнання позову ОСОБА_26. суперечить закону, суд обґрунтовано відмовив у прийнятті визнання представником відповідача позову і продовжив судовий розгляд.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, , 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Повне судове рішення буде складено 15 січня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді -

Повний текст судового рішення складено 12 січня 2018 року.