Справа №200/2996/18
Провадження №2/200/2150/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що 05.04.2017 року відповідач взяв у позику у позивача грошову суму у розмірі 400 000,00 грн. зі стром повернення не пізніше 12.12.2017 року. На підтвердження цього відповідач написав власноручно розписку. Також між сторонами було укладено Договір позики, згідно умов якого відповідач надав у заставу автомобіль марки Тойота Королла, д/н НОМЕР_1. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, у зазначений у розписці термін грошові кошти не повернув. Позивач просить суд, визнати за нею право власності на автомобіль Тойота Королла, д/н НОМЕР_1.

11.04.2018 року відповідач надав відзив на позов, в якому підтверджує факт позики, проте посилається на своє скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим не має можливості повернути суму позики.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

З досліджених матеріали справи, вбачається, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2017 року позивач позичила відповідачу грошову суму у розмірі 400 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення - 12.12.2017 року. Факт отримання відповідачем вказаної грошової суми підтверджується власноручно написаною розпискою та поясненнями відповідача у відзиві на позов.

Також, 05.04.2017 року між сторонами було укладено договір позики, де п.4.1 передбачено, що забезпеченням зобов'язань по цьому Договору є автомобіль марки Тойота, моделі Королла 180 1.6, 2015 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер кузова/шасі НОМЕР_3, номер двигуна НОМЕР_2, який належить позивальнику на праві приватної власності.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Частина 1 ст. 1049 ЦК України визначає, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Факт отримання грошей відповідачем, сторонами не заперечується.

Проте, позивач за невиконання зобов'язань відповідача за договором позики просить визнати за нею право власності на спірний автомобіль.

Однак, відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази належності на праві приватної власності автомобіль марки Тойота, моделі Королла 180 1.6, 2015 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер кузова/шасі НОМЕР_3, номер двигуна НОМЕР_2 саме відповідачу (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу тощо).

Таким чином, суд позбавлений можливості повно, всебічно та об'єктивно оцінювати докази у розмінні ст.ст.77-80 ЦПК України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підстав вищевикладеного, керуючись ст.ст.265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль - відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду, тобто з 17 серпня 2018 року.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва