Р І Ш Е Н Н Я№ 127/27032/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Горденко Г.О.,

за участі представника заявника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3, про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису колишньому чоловіку ОСОБА_3, мотивуючи її тим, що вони з ОСОБА_4 перебували у шлюбі, який 18.06.2018 р. розірваний. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_5, 10.12.2012 р.н, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З початку 2018 р. поведінка ОСОБА_3 змінилась, почав агресивно себе поводити по відношенню до неї та спільної дитини, застосовував фізичне та психологічне насильство. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 заявник неодноразово зверталась до поліції. На теперішній час заявник проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку батьків. З 07.05.2018 р. по 26.05.2018 р. ОСОБА_3 викрав спільну дитину ОСОБА_5 з дитячого садочка та не допускав заявника до дитини. Вночі 20.10.2018 р. ОСОБА_3 побив ОСОБА_1, за фактом чого відкрито кримінальне провадження. Оскільки протягом 2018 р. ОСОБА_3 систематично наносив тілесні ушкодження, погрожував фізичною розправою заявнику та спільній дитині, ображав нецензурною лайкою, морально знущався, просить видати обмежувальний припис ОСОБА_3, строком на шість місяців, а саме заборонити йому перебувати у місці проживання (перебування) заявника та дитини ОСОБА_5 по вул. Ю. Смірнова, 20 АДРЕСА_1 м. Вінниці; заборонити наближатись ближче ніж на 500 м до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування заявника та дитини ОСОБА_5, заборонити вести листування, телефонні переговори з заявником та дитиною ОСОБА_5 або контактувати з ними через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб, заборонити переслідувати заявника та дитину ОСОБА_5 або в будь-який спосіб спілкуватись з ними.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 заяву підтримала за викладених у ній обставин, просить її задоволити, пояснила, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за неправомірні дії, вчинені відносно заявника. 20.10.2018 р. за фактом побиття заявника ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 На теперішній час будь-яких судових рішень про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної або кримінальної відповідальності за насильство в сім'ї немає. Від деяких заяв заявниця сама відмовилась, за іншими заявами в зв"язку з відсутністю складу правопорушення не складено протоколів. Свідків домашнього насильства з боку ОСОБА_3 у заявника не буде. Між заявником і ОСОБА_4 виникають конфлікти з приводу місця проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_6. 29.10.2018 р. ОСОБА_1 подала позов до суду про визначення місця проживання дитини. ОСОБА_1 має власне житло - квартиру АДРЕСА_2, але проживає у батьків через протиправну до неї поведінку колишнього чоловіка.

Заінтересована особа ОСОБА_3 заперечує щодо задоволення заяви, пояснив, що проживає разом з сином заявника - ОСОБА_7 в с. Щітки. Спільна з заявником дитина ОСОБА_5 проживав також з ним, але 29.10.2018 р. з дитячого садочка його забрала мати, на теперішній час місцезнаходження дитини йому не відоме. Вже був подібний випадок, тоді він знайшов дитину у притулку. Син ОСОБА_5 та син заявниці ОСОБА_7 знаходяться на його утриманні, забезпечені всім необхідним для проживання. Повідомив, що до адміністративної відповідальності за насильство в сім'ї ніколи не притягався, на заявника складено протокол про адміністративне правопорушення за завідомо неправдивий виклик поліції. Просить відмовити в задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2018 р. (справа №127/8791/18) розірваний. Від шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_3 мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується письмовими доказами: копією рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2018 р., копією свідоцтва про народження дитини. (а.с. 6-7, 14)

22.04.2018 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001608 за заявою ОСОБА_1 про незаконне позбавлення її волі ОСОБА_4 (попередня кваліфікація ст. 146 ч.1 КК України), 20.10.2018 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004092 за фактом заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 (попередня кваліфікація ст.125 ч.1 КК України), що підтверджується витягами з ЄРДС. (а.с. 8, 9)

З листа Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області №872М/р/201 від 05.05.2018 р. вбачається, що 07.04.2018 р. в журналі єдиного обліку Лівобережного ВП Вінницького відділу поліції зареєстровано звернення ОСОБА_1 щодо неправомірних дій ОСОБА_3, який забрав спільного сина. За даним фактом з ОСОБА_4 проведено бесіду профілактичного характеру та складено адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП. (а.с. 10)

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2018 р. (справа №127/9761/18) ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та застосовано стягнення у виді 50 годин громадських робіт. Судом встановлено, що дії ОСОБА_10 підпадають під ознаки ст. 173 КУпАП - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайна в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. (а.с. 34-35)

На а.с. 33 - копія постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 15.08.2018 р. у справі №127/1590/18 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

З виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 вбачається, що їй встановлено діагноз: струс головного мозку, забій м'яких тканин голови, з 19.03.2018 р. по 29.03.2018 р. проходила стаціонарне лікування у нейрохірургічному відділенні ЦПМСД. Зі слів хворої травму отримала в побуті - побита чоловіком. (а.с. 11)

З відповіді Вінницької міської прокуратури №104-168-18 від 20.07.2018 р. вбачається, що протягом 2018 р. ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області та Районного ВП Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області з заявами на неправомірні дії чоловіка ОСОБА_3, зокрема 07.04.2018 р., 20.04.2018 р., 13.06.2018 р., 30.06.2018 р. 07.05.2018 р., 26.05.2018 р., 05.06.2018 р. За результатами перевірки звернень ОСОБА_1 відомості до ЄРДР не вносились, складено висновки про відсутність ознак кримінальних правопорушень, перевірку заяв було проведено відповідно до Закону України Про звернення громадян. Крім цього, зазначено про наявність кримінальних проваджень, в яких ОСОБА_1 є потерпілою, досудове розслідування ще триває. (а.с. 4-5)

На а.с. 30-32 - лист Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області від 26.10.2018 р., за яким згідно даних інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС з 01.01.2018 р. по 26.10.2018 р. до відділу поліції надійшло 13 звернень ОСОБА_1 відносно неправомірної поведінки щодо неї з боку ОСОБА_3

Відповідно до довідки КЗ Вінницька психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_11 серії 2ААЛ №723205 від 01.06.2018 р. ОСОБА_3 на обліку у психіатра не перебуває, за допомогою до психіатрів не звертався, без психічних розладів. (а.с. 27)

З копії протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2018 р. відносно ОСОБА_1 вбачається, що складено протокол за ст. 183 КУпАП, оскільки 19.03.2018 р. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції. В протоколі є пояснення ОСОБА_1, вину у вчиненому визнає. (а.с. 39)

Свідок ОСОБА_7 (син заявниці) суду пояснив, що після розлучення матері з вітчимом він проживає з вітчимом - заінтересованою особою ОСОБА_4 Поведінка матері, на його думку, дуже змінилась, були випадки, коли мати його не впускала додому. З вітчимом у нього склались дуже гарні стосунки, вони за останні кілька місяців більше зблизились, чим за вісім років до цього. За вісім місяців мати йому телефонувала кілька разів, його життям не цікавилась. Він до матері зателефонувати не може, оскільки внесений до "чорного списку". У вітчима є всі умови для проживання: у нього двоповерховий будинок в с. Щітки Вінницького району. Вони з братом ОСОБА_4 мають свої окремі кімнати, вітчим повністю їх з братом утримує, робить усе по дому (готує їсти, займається пранням), заводить та забирає брата з дитсадка, виховує брата (з братом готували костюм на дитячий ранок, вивчали вірша). Будь-якого насилля чи агресії з боку вітчима до них з братом ніколи не було. Брат батька дуже любить, а той - брата. Свідком насилля з боку вітчима до матері він не був. Вони всі разом з вітчимом і братом неодноразово (кілька разів на тиждень) їздили до матері щоб умовити її жити разом. Був випадок бійки за участі членів родини з боку матері, його (свідка) участі, навіть на малого брата спустили собаку.

Свідок ОСОБА_8 (друг заінтересованої особи) суду пояснив, що знає ОСОБА_3 багато років. З ОСОБА_4 проживають діти: син колишньої дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_7, і їхній спільний син ОСОБА_6 (жив до останнього часу). Ще на вихідні дні до нього приїжджає дочка від іншого шлюбу. Був випадок, коли мати ОСОБА_1 забрала сина ОСОБА_6, то потім вони знайшли дитину в притулку. Він був свідком розмови ОСОБА_3 з ОСОБА_1 вже після їх розлучення. Вони на його авто приїхали до заявниці, він з дитиною залишився в автомобілі, а ОСОБА_1 пішов поговорити з заявницею. Він ще до неї навіть не підійшов, а вона почала махати руками, дивно себе вести, ніби у неї був якийсь приступ. Але потім вони таки почали говорити. Згодом під"їхав батько заявниці і у них з ОСОБА_4 відбувся конфлікт. Будь-якого насильства з боку ОСОБА_3 до колишньої дружини чи сина ОСОБА_6 він ніколи не спостерігав. ОСОБА_3 є гарним батьком, любить дітей, займається повністю їх утриманням та вихованням.

Свідок ОСОБА_9 (друг заінтересованої особи) суду пояснив, що знає ОСОБА_3 тривалий час, ніколи не бачив щоб ОСОБА_3 застосовував будь-яке насилля щодо колишньої дружини чи дитини ОСОБА_3. Знає, що з ОСОБА_4 проживає син колишньої дружини ОСОБА_7 і син ОСОБА_6. Ще у нього є дочка, яка з ним перебуває у вихідні дні.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Стаття 1 ч.1 п.п. 3, 7 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, тобто оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (ст. 26 ч.3, ст. 1 ч.1 п. 9 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 до адміністративної або кримінальної відповідальності за насильство в сім'ї не притягався, термінового заборонного припису стосовно нього у встановленому Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" порядку винесено не було.

Витяги з реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0001608 та №0004092 не є доказами насилля з боку ОСОБА_3, оскільки досудове розслідування ще не закінчено, до відповідальності ОСОБА_3 не притягнуто.

Крім цього, факт неодноразових звернень ОСОБА_1 до поліції та Вінницької місцевої прокуратури з підстав вчинення відносно неї неправомірних дій з боку ОСОБА_3 свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, але не підтверджує того, що ОСОБА_3 вчинив по відношенню до заявника та спільної дитини домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

На підставі викладеного судом встановлено, що між заявником і заінтересованою особою існує тривалий спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, стосунки між колишнім подружжям напружені (обоє між собою розмовляють на підвищеному тоні, не дають можливості висловитись один одному, кричать, в чому суд переконався, коли заявник була присутня в судовому засіданні), але заінтересована особа ОСОБА_3 жодного разу до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не притягувався, не дивлячись на неодноразові звернення заявника ОСОБА_1 до правоохоронних органів, дії правоохоронних органів у встановленому порядку не оскаржувались (доказів протилежного суду не надано). По двох кримінальних провадженнях досудове розслідування ще не закінчено, до відповідальності ОСОБА_3 не притягнуто. Жодного доказу про будь-яке насильство з боку ОСОБА_3 щодо малолітнього сина ОСОБА_5 суду не надано, навпаки, свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7 пояснили, що стосунки батька ОСОБА_3 і сина дуже гарні, батько займався вихованням і утриманням сина. Також судом встановлено, що заявник і заінтересована особа мають кожен своє власне житло, тривалий час проживають окремо. Син заявника проживає з вітчимом (заінтересованою особою), а не з матір"ю (заявником). Ні заявник, ні заінтересована особа батьківських прав не позбавлені, а, отже, мають рівні права щодо спільної дитини та обов"язок щодо її виховання і утримання. В межах цієї справи суд не вирішує питання щодо місця проживання дитини заявника і заінтересованої особи, але вважає необхідним роз"яснити, що такий спір може бути розглянутий в іншому цивільному провадженні, але батьки мають утриматись від будь-яких неправомірних дій і дій, що можуть нашкодити дитині, та вирішувати питання щодо виховання дитини, узгоджуючи їх між собою.

Отже, враховуючи все зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про видачу обмежувального припису ОСОБА_3 стосовно колишньої дружини ОСОБА_1 і неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Керуючись Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",

ст.ст. 350-1 - 350-8, 13, 77-79, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису ОСОБА_3 стосовно колишньої дружини ОСОБА_1 і неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5;

заінтересована особа ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає ІНФОРМАЦІЯ_7.

Повне рішення виготовлено 31.10.2018 р.

Суддя О.О.Венгрин