АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/155/18 Справа № 202/5650/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ПАТ «СК «Універсальна» звернулися з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «СК «Універсальна» посилалися на те, що 03 жовтня 2014 року в м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Тойота», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Рено», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Причиною ДТП стало те, що ОСОБА_2 на своєму авто не витримав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Рено», державний номер НОМЕР_2, чим порушив ПДР. 04 листопада 2014 року постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/10368/14-п ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. В результаті вчинення даного правопорушення відповідачем було завдано матеріальної шкоди власнику автомобіля марки «Рено», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4 Автомобіль «Рено», державний номер НОМЕР_2, було застраховано на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 у ПАТ «СК «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3111/205/005710 від 13 серпня 2014 року. Страхувальник 07 жовтня 2014 року звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування у звязку із настанням страхового випадку. Відповідно до звіту незалежного експерта, рахунку № 356/1 від 02 грудня 2014 року ТОВ ТВК «Автолайф», розрахунку страхового відшкодування, на підставі страхового акту № 10213/1 та інших документів ПАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату страхувальнику страхового відшкодування в сумі 28 775 грн. 69 коп. Платіжним дорученням № 70765 від 11 грудня 2014 року сума страхового відшкодування в розмірі 28 775 грн. 69 коп. була перерахована на рахунок СТО, де здійснювався ремонт автомобіля потерпілого. Таким чином, страхова компанія повністю виконала свої зобовязання перед страхувальником, у звязку з цим, на підставі статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до позивача, як до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат, перейшло право вимоги, яке потерпілий, що одержав страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Враховуючи, що ПАТ «СК «Універсальна» має право обирати спосіб захисту свого порушеного права, страхова компанія предявила позов саме до відповідача,тому просили стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 28 775 грн. 69 коп. та судові витрати по справі.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2017 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» (а.с.93).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2017 року задоволено позовні вимоги ПАТ «СК «Універсальна». Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь ПАТ «СК «Універсальна» () суму страхового відшкодування у розмірі 28 775 грн. 69 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 01 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «СК «Універсальна» до ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року справа №6-2587цс15.

З постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року вбачається, 03 жовтня 2014 року о 14:15 год., у місті Дніпропетровську на перехресті пр. ОСОБА_5 та вул. Сімферопольської, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1, під час руху не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Рено», державний номер НОМЕР_2, який зупинився попереду, під керуванням водія ОСОБА_3 В результат ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, завдана матеріальна шкода. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР України. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 грн. (а.с.18).

Відповідач ОСОБА_2 є власником автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_1, та автомобіль було застраховано у ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» (а.с.89).

Власником автомобіля «Рено», державний номер НОМЕР_2, яким на момент ДТП керував ОСОБА_3, є ОСОБА_4 (а.с.22).

На момент ДТП ОСОБА_4 було застраховано вказаний автомобіль у ПАТ «СК «Універсальна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 3111/205/005710 від 13 серпня 2014 року (а.с.8-15).

07 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку (а.с.19).

Згідно із звітом незалежного експерта, рахунку № 356/1 ТОВ ТВК «Автолайф», розрахунку страхового відшкодування, на підставі страхового акту № 10213/1 ПАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання вищевказаної події страховим випадком та виплатити страхувальнику страхового відшкодування в сумі 28 775 грн. 69 коп. (а.с.46, 54, 55).

Платіжним дорученням № 70765 від 11 грудня 2014 року сума коштів в розмірі 28 775 грн. 69 коп. була перерахована на користь ТОВ ТВК «Автолайф», яке здійснювало відновлювальний ремонт пошкодженого в результаті вказаного ДТП застрахованого у ПАТ «СК «Універсальна» автомобіля «Рено», державний номер НОМЕР_2 (а.с.57)

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «Універсальна» страхового відшкодування, оскільки відповідач ОСОБА_2, як винна особа у скоєнні ДТП, має сплатити страховику ПАТ «СК «Універсальна»страхове відшкодування в розмірі 28 775 грн. 69 коп., яке було сплачено страховою компанією, відповідно до вказаного платіжного доручення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі, а відповідачем у справі має бути лише страхова компанія ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду

Стосовно залучення до участі у справі ухвалою суду в якості співвідповідача ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» слід зазначити, згідност. 20 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-745ц15.

Крім того, слід зазначити відповідно до ч.1 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у справі співвідповідача.

Виходячи з того, що суд помилково своєю ухвалою від 12 січня 2017 року за клопотанням відповідача залучив до участі у даній справі у якості співвідповідача ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», рішення суду в цій частині на підставі ст. 255 ЦПК України, необхідно скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити, повідомивши позивача ПАТ «СК «Універсальна», що розгляд позовних вимог до ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» віднесено до юрисдикції господарських судів.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із закриттям провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «СК «Універсальна» до ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» про відшкодування матеріальної шкоди скасувати частково з закриттям провадження в частині вимог Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді