Справа № 752/3423/16-ц
Провадження № 2-з/752/183/18
УХВАЛА

12.10.2018 року Голосцївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П

з участю секретаря судового засідання Шевчук М.Ю.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Укрсоцбанк" про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.03.2016 року, у справі відкрито провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 04.10.2016 року, у справі призначено експертизу та провадження у справі зупинено.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2018 року, у справі відновлено провадження та продовжено розгляд (головуючий суддя Шкірай М.І.).

24.09.2018 року позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, а також заборони вчиняти будь-які дії щодо її відчуження або іншим чином зміни власника, відчуження прав чи/або обтяження.

Вказану заяву було в автоматичному режимі розподілено для розгляд судді Чередніченко Н.П.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що вищезазначене нерухоме майно було передано позивачем в іпотеку Банку на підставі Іпотечного договору в якості виконання зобов»язань за кредитним договором. На даний час існує імовірність відчуження відповідачем належної позивачу квартири на користь третіх осіб, про що свідчить повідомлення ПАТ "Укрсоцбанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв'язку з чим виникла необхідність в накладенні арешту на належну позивачу квартиру, з метою унеможливлення виконання рішення суду та порушення прав позивача.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява позивача не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з»ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо дійсності укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Укрсоцбанк" кредитного договору.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить суд заборонити вчиняти дії та накласти арешт на квартиру№ АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки за Договором іпотеки, який укладений з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 030.29-50/357-К від 13.06.2008 року.

Однак, суд звертає увагу на те, що зазначене нерухоме майно не є предметом спору у даній справі.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки забезпечення позову у даний спосіб не є забезпеченням належного виконання рішення суду у даній справі.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання кредитного договору недійсним, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Чередніченко