Справа № 211/4667/18
Провадження № 2/211/2122/18
25 жовтня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Сарат Н.О.,
при секретарі Зоріній С.М.,
у відсутність сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та просить суд визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сизранська, 20, оскільки відповідач зареєстрований, однак не проживають без поважних причини з 2011 року, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню домоволодіння.
В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається із оголошення про виклик відповідача, яке було розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Ст. 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сизранська, 20 ( а.с. 7 копія витягу з Державного реєстру речових прав).
Однак у вказаному домоволодінні зареєстрований: ОСОБА_2, який за вказаною адресою не проживав ( а.с. 9 довідка, а.с. 8 акт).
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Оскільки відповідач не членами сім'ї попереднього власника житла, яке належить позивачу на праві приватної власності, для нього відповідач - стороння особа, тому суд вважає, що оскільки його реєстрація чинить власнику перешкоди у користуванні, розпорядженні майном, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
В частині заявленої вимоги щодо зняття з реєстрації відповідача за вищевказаною адресою суд вважає необхідним відмовити,оскільки відповідно до абзацу другого ч.1 ст.7Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11грудня 2003року №1382-IV зі змінами та доповненнями, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 317,319,391,405 ЦК України, ст..ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України,суд ,-
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сизранська, 20.
В задоволенні вимоги ОСОБА_1 про зняття відповідача з реєстраційного обліку відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_3