єдиний унікальний номер справи 531/1243/18
номер провадження 2/531/720/18
26 жовтня 2018 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді Попова М.С.,
за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №531/1243/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду із позовною заявою у якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою №8 у буд.1а по вул.Гора в с.Марянівка Карлівського району.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1. У квартирі, крім позивача, зареєстрований її онук ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, який є відповідачем по даній справі. Однак, онук не проживає у належній позивачу квартирі з 2008 року, він не сплачує комунальні платежі, його особистих речей у квартирі немає. Оскільки, реєстрація відповідача в будинку порушує законне право позивача, як власника, вільно розпоряджатися таким майном, вона звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.
Позивач в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи в разі невки до суду віфдповідача.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влад України. Клопотання чи заяви від відповідача не надходили, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Позивач є одноосібним власником квартири АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.07.2007 (а.с.9). Даний факт підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.8).
У вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_1 та її онук ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, але останній з 2008 року за даною адресою не проживає, що вбачається з довідки Мартинівської сільської ради ( а.с.7).
Про відсутність відповідача у належномій позивачу квартирі свідчить також Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання громадянки ОСОБА_1 від 15.08.2018 (а.с.6), де зазначено, що у господарстві ОСОБА_1 зареєстрований її онук ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, але з 2008 року і по даний час він за даною адресою не проживає. ОСОБА_1 обслуговується соціальним працівником.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Реєстрація відповідача у спірному будинку порушує права власника, позивача по справі.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
З досліджених вище доказів встановлено, що відповідач не проживає і не зявляється у належній позивачу квартирі більше року, доказів того, що позивач чинить перешкоди в доступі до житла відповідачу відсутні, так само суду не надані докази того, що між сторонами укладались будь-які угоди, щодо користування житлом чи існують інші домовленості, тому суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 1-18, 81-82, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням , задовольнити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С.Попов