Провадження № 2/643/1745/18
03.10.2018 р. м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Харченко А.М.
за участю секретаря Горборукової М.О.
представника позивача адвоката ОСОБА_2,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації,
06.11.2017. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила позбавити відповідача права користування жилим приміщенням (квартирою) № 3, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Брюсова, 1; усунути перешкоди у користуванні зазначеною квартирою шляхом зняття її з реєстрації за вказаною адресою. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстровано 4 особи, а саме, позивач, її син ОСОБА_4, донька ОСОБА_5 та відповідач донька ОСОБА_3. Станом на день звернення до суду, відповідач не користується даною квартирою більше року, не приймає участі в її утриманні і між ними не існує жодних домовленостей стосовно збереження права користування квартирою. Так, влітку 2016 року, донька позивача переїхала жити до Ізраїлю і повертатися не збирається. Жодних особистих речей відповідача в квартирі не залишилося. На підтвердження відсутності відповідача в квартирі свідчить довіреність на представлення позивачем інтересів її доньки, онуки позивача.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги позивача, посилаючись на вищенаведене, та просили позов задовольнити.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину своєї неявки не повідомила. Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується копіями Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 26.10.2006, Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 08 грудня 2016 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.12.2016 (а.с. 3, 4, 5).
Згідно з рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.08.2017 року, ухваленому у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою, позов задоволено. Позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Призначено опікуном малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 (а.с.6).
Згідно з Відомостями (Довідкою) про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які мешкають у приватному домоволодінні, видана Адміністрацією Московського району Харківської міської ради 20.10.2017, копія якої знаходиться в матеріалах справи, квартира АДРЕСА_3 складається з 4 кімнат, жилою площею 69,5 кв.м, загальною площею 151,6 кв.м та в квартирі зареєстровані: позивач ОСОБА_1 власник, її донька ОСОБА_5, син ОСОБА_4, дочка позивача відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що позивач ОСОБА_1 є його дружиною. Дочку дружини ОСОБА_3 він виховував з пяти років. У них були нормальні стосунки, але потім ОСОБА_3 почала вживати наркотичні засоби. У ОСОБА_3 зявилася звичка вирішувати проблеми за допомогою ножа. В сімї з цього приводу відбувалися сварки. Потім остання вирішила поїхати до Ізраїлю, свідок відправив її до свого племінника. Однак між ними відбувалися сварки та ОСОБА_3 переїхала до двоюрідного брата, однак вдарила його ножом. На цей час вони з ОСОБА_3 не спілкуються. В останнє вона приїздила за місцем реєстрації 20 липня 2016 року, тобто більше двох років.
Згідно з наданими документами, виданими ОСОБА_8 судом міста Тель-Авів-Яфо 27.07.2018 р., ОСОБА_3 на території Держави Ізраїль звинувачується в тяжких злочинах, а саме: нанесення травм за допомогою ножа, загрози та насильства.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 Постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» розяснив, що при розгляді справи про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Крім того, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року (справа № 6-57цс11).
Статтею 6 Конституції України визначено право кожного на житло та передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Факту порушення позивачем права ОСОБА_3 на проживання за вказаною адресою судом не встановлено. З зустрічною позовною заявою про поновлення її порушеного права відповідач ОСОБА_3 не звернулася.
На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 та усунути перешкоди в користуванні квартирою ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою № 3 в буд. 1 по вулиці Брюсова в м. Харкові, жилою площею 69,5 кв.м, загальною площею 151,6 кв.м; зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні квартирою ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження м. Харків, такою, що втратила право користування квартирою № 3 в буд. 1 по вулиці Брюсова в м. Харкові, жилою площею 69,5 кв.м, загальною площею 151,6 кв.м.
Зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження м. Харків, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_4.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складений 17 жовтня 2018 року.

Суддя Харченко А.М.