РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018

м.Харків

Справа № 639/9861/16-ц

2/639/786/17

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML 700/1121/2008 від 26.03.2008 р. у розмірі 15000,12 доларів США і судових витрат.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 26.03.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір , за умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 150 000 доларів США на придбання нерухомого майна строком остаточного повернення 26.03.2038 р.

28.05.2010 р.між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, що включає кредитні договорі, перелік яких міститься у додатку 1, у тому числі зобовязань за кредитним договором №ML 700/1121/2008 від 26.03.2008 р. на суму 166 677,73 доларів США ( заборгованості по тілу кредиту- 147 083, 31 долари США, проценти-19 594,42 долари США у валюті договору).

Позивач, з посиланням на позовну давність за вимогами кредитора, просить стягнути заборгованість за період з 26.12.2013 р. по 28.11.2016 р. по тілу кредиту відповідно до встановленого графіку платежів в іноземній валюті.

В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, своєчасно, надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти позову заперечував, надав заяву про застосування строків позовної давності, в якій вказує, що за умовами кредитного договору сторони встановили строк дії договору та строки виконання зобовязань за щомісячним погашенням платежів.

ПАТ «ОТП Банк» предявив вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, оплату відсотків за користування кредитом та пені 13.01.2009 р. та додатково 02.06.2009 р., чим згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання, а тому перебіг позовної давності за вимогами позивача про негайне повернення кредиту та обовязкових платежів по ньому почався з наступного дня після спливу строку, встановленого вимогою- 30 календарних днів, а саме 13.02.2009 р. та 02.07.2009 р. відповідно. З позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся лише у грудні 2016 р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.08.2018 р. , за клопотанням представника відповідача, витребувана у ТОВ «ОТП Банк» інформація щодо відступлення право вимоги за вищезазначеним кредитним договором іншій фінансовій установі.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.

26.03.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № МL-700/1121/2008.

Пунктом 1.1. частини №2 кредитного договору сторони погодили його предмет, відповідно до якого в порядку передбаченому договором Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі та валюті, визначених у частин №1 договору, а саме 150 000 доларів США на придбання нерухомого майна, а позичальник прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у договорі.

За вимогами пункту 1.4. частини №2 кредитного договору за користування кредитом Позичальник зобов'язався сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах, що були визначені. Як випливає з пункту 1.5. частини №2 повернення відповідної частини кредиту мало здійснювати Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, шляхом внесенню готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено договором.

У відповідності до п. 3 частини 1 Кредитного договору сторони визначили відсоткову ставку, як FIDR+4,49% відсотків річних, де FIDR - це процентна ставка по строковий депозитам фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Інформація щодо розміру ставки FIDR розмішується на сайті Банку.

Пунктом 1.7.2. визначено, що Банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи Траншами згідно з кредитною/ними заявкою/ами Позичальника. Кредит надається однією сумою - траншами шляхом дебетування позичкового рахунку Позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними у кредитній заявці Позичальника, зменшених на утриману комісію Банку у відповідності до тарифів та умов цього договору. Кожний наступний транш надається Позичальнику за умови підтвердження ним цільового використання кожного попереднього Траншу, якщо інше не передбачено цим договором.

На виконання умов договору та на підставі наданих кредитних заявок відповідача БанкОСОБА_3 перерахував на поточний рахунок ОСОБА_2 №0161, кредитні кошти у загальному розмірі 150 000 доларів США.

Таким чином, позивачем був виконаний обов'язок щодо надання грошових коштів у позику з датою остаточного повернення кредиту 26 .03.2038 р.

Графіком платежів, що є додатком № 1 до кредитного договору№ МL-700/1121/2008, сума платежу щомісячно складається з суми погашення основної суми кредиту-416,67 доларів США, а також процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

28.05.2010 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до пункту 3.1. якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» продає (переуступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» права на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до цього договору), а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» приймає такий Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»» винагороду.

За змістом зазначеного договору факторинга та додатку № 1 до нього, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги до відповідача щодо сплати загальної суми заборгованості, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму боргу, усі та будь-які штрафні санкції на дату набрання чинності, а також право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності.

Оформлюючи відступлення права вимоги (ст.ст. 513, 514, 516, 517, 651, 1077, 1078,1082,1084 ЦК України), ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти зобов'язання.

Позивач ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» просить стягнути з відповідача заборгованість по тілу кредиту за період з 26.12.2013 р. по 28.11.2016 р., визначену графіком платежів у розмірі чергових платежів по 416,67 доларів в межах позовної давності. Загальна сума за цей період в погашення кредиту за три роки перед звернення до суду становить 15 000,12 доларів США ( 416,67х36 місяців).

Суд відхиляє доводи відповідача про сплив строку позовної давності за вимогами позивача про повернення суми заборгованості за кредитом через те, що ПАТ «ОТП Банк» змінив строк виконання основного зобовязання, скориставшись правом дострокового повернення всієї суми заборгованості 13.02.2009 р. і 02.07.2009 р.

З матеріалів справи вбачається, що 13.01.2009 р. ПАТ «ОТП Банк» направив на адресу позичальника ОСОБА_2 досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № МL-700/1121/2008 від 26.03.2008 р. протягом 30 днів з дати отримання вимоги. Крім того, 02.06.2009 р. ПАТ «ОТП Банк» повторно направив вимоги та повідомив, що сума основного боргу складає 147 083,31 доларів США, проценти за користування- 10678,80 доларів США. Відповідач такі вимоги до виконала і дотепер зобовязання не виконує.

Умовами кредитного договору встановлено строк остаточного повернення кредиту 26.03.2038 р. За замістом ч. 1ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За правилами частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Сторони договору встановили як строк дії договору (пункт 2 ч. 1 договору), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням заборгованості (пункт 1.5 ч.2 договору). Отже, умовами кредитного договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не виконує своїх зобовязань за договором в період його дії, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості за кредитом в межах встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку, стосовно щомісячних чергових платежів за період з 26.12.2013 р. по 28.11.2016 р.

Суд не приймає доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості у валюті, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта, є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим, ч.2 ст.533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно із ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).

Позивачем ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надано належних доказів на підтвердження наявності відповідної ліцензії на здійснення валютних операцій, а тому суд вважає за необхідне стягнути заборгованість в гривневому еквіваленті по курсу долара НБУ на час ухвалення рішення ( 2791,6894 грн. за 100 дол. США), яка становить 418 756,76 грн.

Як вбачається з листа ТОВ «ОТП Факторинг Україна», 31.01.2018 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу, за умовами якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступлено право вимоги за кредитним договором №ML 700/1121/2008 від 26.03.2008 р.

Доказів того, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є процесуальним правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» за зазначеним кредитним договором матеріали справи не містять, тому сума заборгованості підлягає стягненню з ОСОБА_1 ( прізвище ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_1 у звязку з реєстрацією шлюбу 14.01.2014 р.) на користь позивача.

Судові витрати по справі стягуються з відповідача згідно з вимогами ст.ст. 133, 141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML 700/1121/2008 від 26.03.2008 р. в сумі за тілом кредиту- 15 000,12 долара США, що станом на 18.10.2018 р. згідно офіційного курсу Національного Банку України становить еквівалент 418 756 грн. 76 коп., а також судовий збір-5946 грн. 64 коп., а всього- 424 703 (чотириста двадцять чотири тисячі сімсот три ) грн.40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.10.2018.

Сторони: Позивач- Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» ( , м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д). ОСОБА_3, 01.01.1974 р. н. ( ІПН НОМЕР_1, прож.м.Харків, вул. Цехівська, 12) .

СУДДЯ -