Справа № 204/6315/18
Провадження № 2/204/1736/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чечелівський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив: визнати його батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; внести зміни у актовий запис № 68 від 21 січня 2009 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зроблений Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, щодо відомостей про батька, а саме: вказати її батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3; та видати нове свідоцтво про народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, де батьком дитини вказати саме ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що з лютого 2008 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Вони проживали з нею в сімейному гуртожитку, де їй, як працівнику АТ «ДАЗ», була надана кімната № 308 за адресою: м. Дніпро, вул. Леоніда Жебуньова, 11 (стара адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Міллер, 11). У них були такі відносини, які притаманні подружжю, вони мали спільний бюджет, піклувались один про одного, разом проживали. На момент їхнього знайомства з ОСОБА_5, тобто на лютий 2008 року, ні він, ні вона не перебували у інших шлюбах. В період шлюбних стосунків з ОСОБА_5 вона завагітніла, а через деякий час повідомила йому про це. Він був дуже радий даній обставині, бо дуже хотів мати дітей від ОСОБА_5, яку кохав і вважав своєю єдиною жінкою. Після того, як він дізнався про вагітність своєї фактичної дружини, він став наполягати на тому, щоб вони зареєстрували шлюб. Однак по причині того, що вона мешкала у гуртожитку та стояла на квартирному обліку, і у разі реєстрації шлюбу могла не отримати житлове приміщення, вони вирішили поки не реєструвати наші стосунки. 10 січня 2009 року ОСОБА_5 народила дочку ОСОБА_3. У актовому записі про народження дитини матірю вказана ОСОБА_5, а батьком - ОСОБА_6. Дані відомості про батька записані за заявою матері на підставі ст. 135 Сімейного Кодексу України. Він був дуже радий народженню дочки, забрав матір з дитиною з пологового будинку, піклувався про них, купив всі необхідні речі. Він не записав дитину на своє ім'я по причині того, що його дружина вважала, що в разі того, як дочка буде записана на імя її фактичного чоловіка, її виселять з гуртожитку та знімуть з квартирного обліку. Влітку 2013 року ОСОБА_5 повідомила його про свою другу вагітність. Дізнавшись про це, він став прохати її зареєструвати шлюб до народження їхньої другої дитини. 08 листопада 2013 року був укладений шлюб між ним та ОСОБА_5. 20 січня 2014 року у них з ОСОБА_5 народилася ще одна донька, ОСОБА_7. Через де якийсь час, коли їхній старшій дочці потрібно було іти до школи, він запропонував своїй дружині зареєструвати доньку на його імя. Однак, у звязку з тим, що його дружина стала скаржитись на стан здоровя, вони відклали цю процедуру до її одужання. Впродовж всього часу хвороби дружини він піклувався про дітей, доглядав їх, а також піклувався та лікував дружину. Проте, хвороба взяла своє і 22 липня 2018 року його дружина, ОСОБА_5, померла у віці 34 роки. Після смерті його дружини, у звязку з тим, що старша донька не зареєстрована на нього, виникли питання в органі опіки та піклування Чечелівського району м. Дніпра, щодо правомірності виховання ним старшої доньки. Орган опіки та піклування запропонував йому оформити опікунство над дитиною чи вирішити питання щодо батьківських прав на старшу дочку. При цьому, дочка знає, що він її батько, у них у родині взаємна любов та розуміння. Він не уявляє собі життя без цих людей, вважаючи їх самими близькими та рідними. З дня народження по теперішній час народжена у ОСОБА_5 донька ОСОБА_3 вважає його своїм батьком, бо він дійсно є її біологічним батьком, він проживає разом з доньками, піклується про них, матеріально забезпечує. Тому, після смерті дружини, він звернувся до третьої особи з проханням про реєстрацію старшої доньки на його імя, але йому повідомили про необхідність звернення до суду з позовом про визнання батьківства та внесення змін у актовий запис. У звязку з вищевказаним, він був вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав, що зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала в повному обсязі позовні вимоги позивача та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та вказала, що повністю покладається на рішення суду.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що 10 січня 2009 року народилася ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження ОСОБА_6 1-КИ № 226373, виданим повторно 27.01.2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис про народження № 68 від 21.01.2009 року (а.с.11).

Відомості про батька малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 10.02.2012 року за № 3 (а.с.24). Згідно цього Витягу, а також свідоцтва про народження дитини, її батьком є ОСОБА_6.

08 листопада 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1, позивач у справі, уклали шлюб в Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб № 1617 від 08.11.2013 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом ОСОБА_1 І-КИ № 267486 від 08.11.2013 року (а.с.16).

В той же час, судом встановлено, що ОСОБА_5 померла 22 липня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть ОСОБА_9 І-КИ № 829720, виданим 23.07.2018 року Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис про смерть № 1468 від 23.07.2018 року (а.с.17).

У звязку з вищевказаним, наказом Управління-служби у справах дітей виконкому Чечелівської районної у м. Дніпрі ради від 01.08.2018 року за № 11 малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було тимчасово влаштувано у сімю вітчима, ОСОБА_1, до вирішення питання щодо встановлення опіки над нею.

А також, рішенням виконкому Чечелівської районної у м. Дніпрі ради від 21.08.2018 року за № 116 малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було надано статус дитини-сироти.

Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання батьківства та внесення змін у актовий запис про народження малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вважає, що саме він є біологічним батьком дитини.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

При цьому, положеннями ч. 2 ст. 128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зокрема, в порядку § 1 ОСОБА_2 5 Розділу 1 чинного ЦПК України, суду був наданий висновок експерта № 454 від 22.08.2018 року, складений спеціалістом Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, і згідно якого, громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999% (а.с.31-33).

Таким чином, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає, що обставини, зазначені позивачем в його позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що представник відповідача визнає позовні вимоги позивача, визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову в частині визнання батьківства наявні законні підстави. Тому, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги в частині визнання батьківства обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, згідно з положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази та з урахуванням висновку експерта по проведеній судово-медичної експертизи, суд вважає можливим визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та внести зміни у актовий запис № 68 від 21 січня 2009 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зроблений Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, щодо відомостей про батька, а саме: вказати її батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3.

Щодо позовних вимог позивача про видачу нового свідоцтво про народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, де батьком дитини вказати саме ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки після внесення змін в актовий запис про народження дитини, Чечелівський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно з вимогами чинного законодавства, має видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням внесених змін.

Тому, суд вважає необхідним відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в частині видачі нового свідоцтва про народження дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 125, 128, 134-135 СК України, ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 206, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чечелівський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести зміни у актовий запис № 68 від 21 січня 2009 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зроблений Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, щодо відомостей про батька, а саме: вказати її батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Копію рішення суду, після набрання ним законної сили, направити в Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - для внесення змін в актовий запис про народження дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Леоніда Жебуньова, буд. 11, кімната. 308.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04052488, місцезнаходження: 49006, м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 65.

Чечелівський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33339831, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 67.

Суддя В.В. Самсонова