УХВАЛА

Справа №:755/14975/18

Провадження №: 2/755/6016/18

м. Київ

"22" жовтня 2018 р.суддя Дніпровського районного суду м. Києва Шевченко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого під час шлюбу,

УСТАНОВИВ:

до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вказана заява із додатками, яку передано судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

За наслідками розгляду відповідних матеріалів суддя дійшов таких висновків.

08.10.2018 суддею в порядку ч. 1 ст. 185 ЦПК України постановлено ухвалу про залишення заяви без руху та надання заявнику триденного строку з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків заяви.

19.10.2018 на виконання вказаної вище ухвали від представника позивача до суду надійшла заява.

В ухвалі від 08.10.2018, якою позовну заяву було залишено без руху, судом зазначалось про необхідність надати суду докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна станом на день звернення до суду, також надати суду відповідні належні докази щодо підстав відстрочення терміну для сплати судового збору на строк до закінчення підготовчого засідання у справі або ж сплатити судовий збір за подання позову до суду у визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі, виходячи із підтвердженої доказами ціни позову станом на день звернення до суду, а також належним чином засвідчити письмові докази, додані до позовної заяви, зазначити про наявність у позивача або у інших осіб оригіналів поданих письмових доказів. Зазначалося про обов'язок позивача при виконанні вимог ухвали дотримуватись положень, визначених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та зазначено правові наслідки невиконання ухвали суду.

Згідно із ч.ч. 3 та 5 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

19.10.2018 представником позивача подано до суду заяву на виконання ухвали суду від 08.10.2018, до якої долучено в одному екземплярі квитанцію про сплату судового збору у сумі 1 499,43 грн та довідку про середньомісячну заробітну плату ОСОБА_1 Також в заяві зазначається, що суд не взяв до уваги клопотання позивача, яка виховує дитину та має скрутне матеріальне становище щодо розстрочення або звільнення позивача від судового збору.

Таким чином убачається, що стороною позивача не усунуто недоліки позовної заяви в частині виконання вимог ст. 95, п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 175, п. 9 ч. 1 ст. 176, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, зокрема не надано докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна станом на день звернення до суду. Зазначені обставини є підставою для повернення позовної заяви.

Суд звертає увагу представника позивача на те, що в ухвалі суду від 08.10.2018 позивачу було запропоновано на вибір надати суду відповідні належні докази щодо підстав відстрочення терміну для сплати судового збору на строк до закінчення підготовчого засідання у справі або ж сплатити судовий збір за подання позову до суду у визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі, виходячи із підтвердженої доказами ціни позову станом на день звернення до суду.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суддею встановлено, що позивач при зверненні до суду за захистом свого порушеного права не виконав вимоги процесуального законодавства, які містяться в ст.ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, яка набрала законної сили з моменту її підписання суддею, та надано строк для їх усунення. В подальшому представник позивача при наданні до суду документів не виконав приписи ст. 95, п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 175, п. 9 ч. 1 ст. 176, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, що свідчить про неусунення недоліків відповідно до ухвали суду та є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

Ч. 7 ст. 185 ЦПК України передбачає, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Крім цього, суд роз'яснює позивачу, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353, пп. 15.5 п. 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого під час шлюбу, з додатками повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Копію ухвали надіслати позивачеві, позовну заяву і додані до неї документи - повернути.

Копію заяви та копії доданих до неї документів залишити в матеріалах справи.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Суддя В. Шевченко