Справа № 463/267/14-ц
Провадження № 2/463/14/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

при секретарі с/з Козак О.В.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до колективного сільськогосподарського підприємства "Гряда", ОСОБА_6, ОСОБА_7, третьої особи: ОСОБА_8 про визнання недійсними рішення загальних зборів підприємства та договору поруки, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним рішення загальних зборів членів Колективного сільськогосподарського підприємства «ГРЯДА» про надання згоди на укладення договору поруки, яке оформлене протоколом загальних зборів членів КСП «ГРЯДА» від 20.12.2011 року. Крім того, просить визнати недійсним Договір поруки від 20.12.2011 р., укладений між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та Колективним сільськогосподарським підприємством «ГРЯДА».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням загальних зборів членів КСП «ГРЯДА», яке оформлене протоколом загальних зборів членів КСП «ГРЯДА» від 20.12.2011 року, надано згоду на укладення договору поруки між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та Колективним сільськогосподарським підприємством «ГРЯДА». Вказаний договір укладено з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 2 500 000,00 грн., який укладено 11.04.2011 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Вказане рішення та договір підлягають визнанню недійсними у зв'язку з тим, що загальні збори скликані та проведені з грубим порушення процедури, передбаченої статутом підприємства. А рішення прийняте за результатами проведення зборів суперечить майновим інтересам, як самого підприємства, так і його членів окремо, зокрема і позивача. Спірним договором поруки було забезпечено виконання позичкових зобов'язань ОСОБА_6, які за свою природою є спільним зобов'язанням подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_6, оскільки кошти брались не в інтересах КСП, а в інтересах сім'ї. Так як вказане рішення та договір порушують майнові інтереси позивача ОСОБА_2, який участі в зборах не брав та про їх скликання не повідомлявся, то останній звернувся до суду з вказаним позовом, який просить звадоволити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав передбачених в позові. Позивач пояснив, що після смерті 09.02.2000 року його батька ОСОБА_10, який був членом КСП «ГРЯДА», успадкував майновий пай в сумі 2919,00 грн., що знаходиться у власності КСП «ГРЯДА». Участі в загальних зборах 20.12.2011 року не брав, про скликання таких не повідомлявся, своєю позиції та згоди на прийняття спірного рішення та укладення договору поруки не надавав. Крім того, представник позивача пояснила, що юридичними підставами для визнання недійсними рішення загальних зборів є те, що самі збори було скликано та проведено з порушенням, передбаченої статутом підприємства та законодавством, процедури. Зокрема, про скликання зборів не було повідомлено усіх членів КСП, а саме: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Двоє (ОСОБА_9 та ОСОБА_6.) із трьох присутніх на зборах члени взагалі не мали права голосувати, оскільки спірний договір поруки стосувався їх інтересів, як подружжя. А член КСП ОСОБА_8 не могла одноособово приймати таке рішення. Що стосуються юридичних підстав недійсності договору поруки, то такий підлягає визнанню недійсним з підстав, передбачених ч.3 ст.238 ЦК України, оскільки ОСОБА_9, як керівник КСП, не могла поручатися майном КСП шляхом укладення договору поруки щодо позичкових грошових зобов'язань її чоловіка, що в розумінні положень СК України є спільним сумісним майном подружжя. А також з підстави, передбаченої ч.1 ст.232 ЦК України, так як такий договір поруки, укладений її сторонами внаслідок зловмисної домовленості, яка, на думку представника позивача, полягає в тому, що КСП мало б відповідати своїм майном за особисті борги Гординської-Брантюка в розмірі 2 500 000,00 грн. Крім того, недійсність рішення зборів тягне за собою автоматичну недійсність договору поруки. Зазначила, що згідно положень закону та статуту підприємства КСП здійснює повне господарське відання майном членів, яке належить останнім на праві спільної часткової власності, а відтак розпорядження таким здійснюється за згодою всіх членів. У зв'язку з цим просили позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача КСП «Гряда» в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав зазначених в поданих раніше запереченнях на позов та доповненнях до них. Додатково пояснив, що необґрунтованість та безпідставність заявленого позивачем ОСОБА_2 позову полягає в тому, що у позивача ОСОБА_2 взагалі відсутнє право на звернення до суду з таким позовом, оскільки успадкувавши майновий пай від померлого батька, право на членство в КСП «Гряда» позивач не успадкував, з заявою про вступ у члени не звертався, у зв'язку з чим вважає необґрунтованими покликання позивача на порушення оскаржуваним рішенням загальних зборів його майнових прав, як учасника КСП «Гряда». Загальні збори КСП «Гряда» 20.12.2011 р. були повноважними, оскільки на них присутні всі працюючі члени. За прийняте рішення проголосували всі присутні на зборах. Рішення загальних зборів членів КСП є обов'язкове для виконання. Вважає, що позивачем не представлено жодних доказів на підтвердження покликань про те, що оскаржуване рішення та договір поруки негативно впливають на господарську діяльність та фінансовий стан підприємства. Вважає недоведеним факт перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в шлюбі, а також отримання ОСОБА_6 грошових коштів за договором позики в інтересах сім'ї. У зв'язку з тим, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом набуття майна під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами (працею) у його набутті, вважає, що відсутні підстави стверджувати, що КСП «Гряда» поручилося за кошти, взяті ОСОБА_6 ніби-то в інтересах сім'ї та відповідно є спільною сумісною власністю подружжя. Стверджує, що кошти, отримані ОСОБА_6 в позику від ОСОБА_7, не були використані в інтересах сім'ї, а були внесені ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в якості поворотної фінансової допомоги в КСП «Гряда», що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. ОСОБА_9, будучи керівником КСП «Гряда», мала право на укладення від його імені договорів, в тому числі оспорюваного договору поруки, оскільки ані статутом КСП «Гряда», ані положеннями чинного законодавства жодних обмежень для цього не встановлено. У зв'язку з цим представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача КСП «Гряда» ОСОБА_9 в попередніх судових засідання пояснила, що є керівником КСП «Гряда». У зв'язку з важким фінансовим становищем підприємства ОСОБА_6 було взято позику у ОСОБА_7 в розмірі 2 500 000,00 грн. Вказані кошти за своєю суттю були поворотною фінансовою допомогою для підприємства. Пояснила, що була присутня на загальних зборах, на яких було прийнято оскаржуване рішення, яким надано дозвіл на укладення договору позики. Вважає, що її дії на загальних зборах відповідали положенням Статуту та чинного законодавства, жодних неправомірних дій не вчиняла. Підтвердила, що ОСОБА_6 є її чоловіком, однак наголосила, що позика бралась не в інтересах сім'ї, а в інтересах підприємства. Додала, що коштів на погашення боргу у свідка ОСОБА_13 не брала. З вказаних підстав проти заявленого позову заперечила в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В попередніх засіданнях проти позову заперечував. Пояснив суду, що є членом КСП «Гряда» та був присутній на засіданні загальних зборів учасників підприємства, на якому голосував за рішення про надання згоди на укладення договору позики. Не заперечив того факту, що із ОСОБА_9 є подружжям, однак додав, що позика у ОСОБА_7 ним бралась в інтересах підприємства.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В попередніх засіданнях суду пояснив, що дійсно позичив ОСОБА_6 кошти, бо КСП перебувало в тяжкому матеріальному становищі. Знає про те, що збиралися загальні збори підприємства, на яких було прийнято рішення поручитись за зобов'язання по договору позики.

Третя особа ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. В попередніх засіданнях пояснила, що є членом КСП «Гряда», була присутня на засіданні загальних зборів учасників підприємства та голосувала за рішення про надання згоди на укладення договору позики. Вважає, що прийняте рішення відповідає положенням статуту та фінансовим інтересам підприємства. Додала, що члена КСП ОСОБА_11 на зборах не було.

Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснила, що на наполегливі прохання ОСОБА_9 виступила інвестором погашення кредитних зобов'язання Командитного товариства «ЕГО», учасником якого було КСП «ГРЯДА», з метою вивільнення з іпотеки майна КСП «Гряда». З цією метою вона у квітні 2012 року у своєму кабінеті передала суму в розмірі еквівалентному на той час 150 000 дол. США ОСОБА_9 та її чоловікові ОСОБА_6 для внесення її в якості фінансової допомоги в КСП «Гряда». Приблизно така ж сума в цей же день була також внесена її чоловіком ОСОБА_14 та сином ОСОБА_15 на рахунок КСП «Гряда» в якості поворотної фінансової допомоги. За результатами внесення зазначених коштів, що були її особистими коштами, кредитні зобов'язання були частково виконані внаслідок чого майно КСП «Гряда» було вивільнено з іпотеки. Крім того, свідок ОСОБА_13 зазначила, що перед внесенням коштів на погашення кредитних зобов'язань КТ «ЕГО» нею із залученням спеціалістів детально перевірявся фінансовий стан КСП «Гряда», оспорюваного договору поруки від 20.11.2011 р. у справах КСП «Гряда» не було.

Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що обіймав керівну посаду у ВАТ «Укрексімбанк», в якому кредитувалося КТ «Его». Як забезпечення виконання кредитних зобов'язань цього КТ у 2008 році було передано в іпотеку виробничі приміщення птахофабрики ОСОБА_4. Коли почалися проблеми із погашенням кредиту ОСОБА_9 розпочала пошук інвесторів для погашення кредитних зобов'язань. Представила Банку ОСОБА_13 як інвестора. Переговори тривали довший час і були зведені до того, що ОСОБА_13 повинна була погасити частину зобов'язань в сумі приблизно 2 млн. грн., а банк вивільнити з-під іпотеки майно птахофабрики ОСОБА_4. Йому відомо, що цей план був реалізований. Крім того, також зазначив, що банком ретельно перевірявся майновий стан позичальника. Жодних договорів поруки на суму 2,5 млн. гривень в 2011-2012 роках на підприємстві не було.

З метою з'ясування питання присутності на загальних зборах та голосування за оскаржуване рішення та укладення договору поруки судом неодноразово викликався в судове засідання свідок ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, член КСП «Гряда». Однак, в жодне із засідання свідок не з'явився, ухвала суду від 06.12.2017 року про його привід не виконана (т.4, а.с.69).

У зв'язку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року.

В ході розгляду справи учасника було заявлено різного роду клопотання: про оголошення перерви, про відкладення справи, про витребування документів, допит свідків та ін., які вирішено судом у встановленому законом порядку.

Крім того, ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 30.01.2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 21.04.2016 року в клопотанні ОСОБА_15 про залучення до участі в справі в статусі третьої особи відмовлено. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 04.07.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Заслухавши пояснення учасників справи та покази свідків, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, з'ясувавши усі обставин справи, суд вважає за можливе постановити відповідно до ст.265 ЦПК України рішення, яким позов задоволити в повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії протоколу Загальних зборів членів КСП «Гряда» від 20.12.2011 року (т.1, а.с.22), загальними зборами КСП «Гряда» було прийнято рішення про надання згоди на укладення між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та КСП «ГРЯДА» договору поруки з метою забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_6 за договором позики грошових коштів, укладеного 11.04.2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що підставою для прийняття такого рішення був виступ члена ОСОБА_8, яка повідомила присутнім про наявність укладеного 11.04.2011 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 договору позики, важке матеріальне становище ОСОБА_6, яке унеможливлює повернення позичених коштів. А тому з врахуванням ситуації, яка склалась з членом підприємства ОСОБА_6, беручи до уваги довготривалі стосунки ОСОБА_6 з підприємством, пропонує поручитись за виконання ОСОБА_6 своїх (ОСОБА_6.) обов'язків по договору позики, шляхом укладення договору поруки.

На засіданні загальних зборів були присутні троє членів: ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, які за прийняте рішення проголосували одноголосно.

На виконання прийнятого загальними зборами КСП «ГРЯДА» рішення 20.12.2011 року між ОСОБА_7 (кредитор), ОСОБА_6 (боржник) та КСП «Гряда» в особі керівника ОСОБА_9 (поручитель) укладено договір поруки, за яким КСП ОСОБА_4 поручилася перед ОСОБА_7, як кредитором, за виконання боржником ОСОБА_6 усіх зобов'язань по договору позики від 11.04.2011 року з урахуванням додатку від 20.11.2011 року . Згідно п.1.3 Договору поручитель відповідає перед кредитором усім своїм майном, що буде йому належати на момент стягнення, у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями. Причини невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором ніяк не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за договором (т.1 а.с.6).

Судом встановлено, що 11.04.2011 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було укладено договір позики грошових коштів в розмірі 2 500 000,00 грн., які ОСОБА_6, як позичальник, зобов'язаний був повернути у строк не пізніше 31.11.2011 року. Як вбачається зі змісту договору цільового призначення позики, як додаткову умову договору, сторони не обумовили. Додатком від 20.12.2011 року до договору позики було продовжено строк повернення позики не пізніше 31.12.2012 року та зазначено, що зобов'язання за цим договором забезпечуються порукою КСП «Гряда» (т.1 а.с.7-8).

Оцінюючи правомірність прийнятого на засіданні 20.12.2011 року Загальних зборів членів КСП «Гряда» рішення та укладеного на його підставі договору поруки суд виходить з наступного.

У відповідності до п.2.2 Статуту КСП «Гряда» в редакції 10.12.1996 року (т.1 а.с.7-14-21), основною метою підприємства є отримання максимального прибутку при постійному нарощуванні виробництва птахівничої продукції та інших видів діяльності за рахунок застосування нових технологій, високого рівня організації виробництва і продуктивності праці.

Вищим органом управління в підприємстві є загальні збори. Пунктом 10.3 Статуту передбачено повноваження загальних зборів, однак серед таких не зазначено можливості приймати рішення щодо поручительства за виконання особистих зобов'язань членів підприємства.

Відповідно до Статуту рішення на загальних зборах приймаються абсолютною більшістю голосів, тобто більшою половиною присутніх на зборах. Правління підприємства сповіщає про скликання загальних зборів не пізніше як за сім днів.

У відповідності до наявної в матеріалах справи відповіді №681 від 30.12.2016 року (т.3 а.с.50), наданої Грядівською сільською радою Жовківського району Львівської області на запит суду, встановлено, що пайовиками КСП «Гряда» станом на 20.12.2011 року, тобто на час прийняття оспорюваного рішення та укладення оспорюваного договору поруки, були ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_18 та ОСОБА_11.

09.02.2000 року помер ОСОБА_10, який був членом КСП «ГРЯДА» та якому на момент смерті відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 08.07.2001 року, належав майновий пай в розмірі 2919,00 грн. або 0,3774449% в пайовому фонді майна КСП «ГРЯДА». Вказане стверджується копією свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ №343776, виданого 26.12.2012 року (т.1 а.с.12).

Спадщину після померлого ОСОБА_10 у вигляді майнового паю в розмірі 2919,00 грн. або 0,3774449% в пайовому фонді майна КСП «ГРЯДА» прийняв його син ОСОБА_2, позивач по справі, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину від 04.01.2013 року, копія якого долучена до матеріалів справи, Крім того, 04.01.2013 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ №343777 (т.1 а.с.12-13).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач ОСОБА_2 обґрунтовує мотивованість подачі такого тим, що оскаржуваним рішення та укладеним договором поруки порушено його майнові права (право на пай), оскільки будучи не повідомленим про скликання загальних зборів він не зміг висловити своєї позиції щодо прийняття рішення, яке фактично стосується розпорядження належного йому на праві власності майнового паю.

З матеріалів справи та пояснень сторони позивача судом встановлено, що про скликання 20.12.2011 року загальних зборів членів КСП «ГРЯДА» усіх його членів повідомлено не було, зокрема ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_2, позивача по справі. Покликання сторони відповідача КСП «Града» на те, що позивач ОСОБА_2 не є членом КСП, а відтак немає права голосу та участі в загальних зборах підприємства суд вважає хибними, оскільки, хоч позивач ОСОБА_2 і не успадкував право на членство в підприємстві після свого батька, однак успадкував право власності на майновий пай в пайовому фонді підприємства, яке дає йому право на участь в загальних зборах та прийнятті рішень, що стосується майна підприємства, до якого також належить і пайовий фонд.

Аналізуючи правову природу отриманих ОСОБА_6 від ОСОБА_7 коштів за договором позики виходячи з обставин справи, наявних в ній письмових документів та пояснень учасників, показів свідків, то суд критично оцінює доводи відповідачів, про те, що отримані ОСОБА_6 в позику кошти були використані не в інтересах сім'ї, а для погашення кредиту КСП «Гряда». На підтвердження факту використання зазначених коштів не в інтересах сім'ї відповідачем ОСОБА_6 подано копії платіжних доручень № 8566 та 8552 від 27.04.2012 року про внесення грошових коштів, відповідно, в сумі 544 тис. грн. та 551 тис. грн. в якості поворотної фінансової допомоги засновника КСП «Гряда». У зв'язку з чим відповідач ОСОБА_6 стверджує, що саме ці кошти, були отримані ним в позику від ОСОБА_7 згідно договору позики від 11.04.2011 р. Однак, зазначені обставини, на думку суду, спростовуються показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_16 Так, свідок ОСОБА_21 зазначила, що на наполегливі прохання ОСОБА_9 виступила інвестором погашення кредитних зобов'язання Командитного товариства «ЕГО», учасником якого було КСП «ГРЯДА», з метою вивільнення з іпотеки майна КСП «Гряда». З цією метою вона у квітні 2012 року у своєму кабінеті передала суму в розмірі еквівалентному на той час 150 000 дол. США ОСОБА_9 та її чоловікові ОСОБА_6 для внесення її в якості фінансової допомоги в КСП «Гряда». Приблизно така ж сума в цей же день була також внесена її чоловіком ОСОБА_14 та сином ОСОБА_15 на рахунок КСП «Гряда» в якості поворотної фінансової допомоги. Зазначені обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 8566 та 8552 від 27.04.2012 р. про внесення ОСОБА_15 на користь КСП «Гряда» поворотної фінансової допомоги на користь КСП «Гряда» в сумі 525000.00 грн. та ОСОБА_14 поворотної фінансової допомоги на користь КСП «Гряда» в сумі 580000.00 грн. (т.1, а.с.176-177). За результатами внесення зазначених коштів, що були її особистими коштами, кредитні зобов'язання були частково виконані внаслідок чого майно КСП «Гряда» було вивільнено з іпотеки. Крім того, свідок ОСОБА_13 зазначила, що перед внесенням коштів на погашення кредитних зобов'язань КТ «ЕГО» нею із залученням спеціалістів детально перевірявся фінансовий стан КСП «Гряда», оспорюваного договору поруки від 20.11.2011 р. у справах КСП «Гряда» не було. Правдивість показань свідка ОСОБА_13 підтверджується також наявним у справі письмовим доказом - висновком експертів №77 комісійної психофізіологічної експертизи із застосуванням спеціального технічного засобу - комп'ютерного поліграфі від 11.02.2016 року (т.3, а.с.129-225). Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від участі у проведення такої експертизи ухилилися, однак про її проведення повідомлялись належним чином (т.3, а.с.230-232). Крім того, показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 встановлено, що останній обіймав керівну посаду у ВАТ «Укрексімбанк», в якому кредитувалося КТ «Его» та з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань якого у 2008 році було передано в іпотеку виробничі приміщення птахофабрики ОСОБА_4. Підтвердив, що ОСОБА_9 представила банку свідка ОСОБА_13 як інвестора, який повинен був погасити частину зобов'язань в сумі приблизно 2 млн. грн., а банк в свою чергу вивільнить з-під іпотеки майно птахофабрики ОСОБА_4. В подальшому цей план було реалізовано. Крім того, зазначив, що банком ретельно перевірявся майновий стан позичальника. Жодних договорів поруки на суму 2,5 млн. гривень в 2011-2012 роках на підприємстві не було.

Зазначені вище обставини підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо КТ «ЕГО» станом на 19.07.2007 р, установчим договором про створення та діяльність КТ «ЕГО», Статутом КТ «ЕГО», Іпотечним договором № 6007Z69, укладеним між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та КТ «ЕГО», посвідченим ОСОБА_19, приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу 19.07.2007 р., рішенням виконавчого комітету Грядівської сільської ради № 22 від 30.05.2012 р. «Про державну реєстрацію права власності та видачу свідоцтва на право власності на нерухоме майно КСП «Гряда» (т.4, а.с.13-38).

Суд тлумачить на користь позивача і той факт, що в договорі позики не було обумовлено цільового призначення отриманих за таким коштів, такі взяті у період перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, що не заперечили обоє в своїх поясненнях, даних в судовому засіданні. В самому протоколі зазначено, що враховуючи складне матеріальне становище ОСОБА_6 та його тривалі стосунки з підприємством (т.1 а.с.5) вважається за можливе поручитись за виконання ОСОБА_6, як фізичною особою, зобов'язань.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_6 не доведено факту використання коштів, взятих у позику в ОСОБА_20, в інтересах КСП "Гряда". З вищепроаналізованого суд приходить до висновку, що зобов'язання КСП перед банком виконано свідком ОСОБА_13

У відповідності до положень ч.3 ст.98 ЦК України, учасник товариства не має права голосу при вирішенні загальними зборами товариства питань щодо вчинення з ним правочину та щодо спору між ним і товариством.

Аналізуючи вказане положення законодавства на предмет його відповідності обставинам справи суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 не вправі був брати участь в голосуванні на загальних зборах учасників КСП «Гряда» під час вирішення питання про укладення між ним і підприємством оспорюваного договору поруки, за яким підприємство ручається за виконання зобов'язань ОСОБА_6 по договору позики. З цих же підстав не вправі була брати участь в такому голосуванні і ОСОБА_9, оскільки така на час виникнення спірних правовідносин являлася дружиною ОСОБА_6, що відповідачами не заперечується та підтверджено їхніми поясненнями даними в судовому засіданні. А відтак, в силу припису ч.3 ст. 61 СК України, кошти, отримані як позика від ОСОБА_20, являються спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_6

Рішення зборів в даному випадку є документом, що містить відомості про надання дозволу на вчинення правочину (укладення договору поруки), однак правочином в розумінні ст.202 ЦК України не є. І відповідно до цього рішення не можуть бути застосовані положення ст.203,215 ЦК України щодо підстав недійсності правочину.

Однак, зважаючи на те, що рішення про надання згоди на укладення договору поруки, яке оформлено протоколом, було прийнято з порушенням процедури скликання і проведення загальних зборів, так як всіх учасників повідомлено не було, а саме: ОСОБА_12, яка на момент скликання зборів була членом, а на сьогоднішній день померла, а також ОСОБА_11, який за словами відповідача на момент проведення зборів помер. Однак, судом встановлено, що ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 від 23.03.1996 року (т.4, а.с.64) та на сьогоднішній день актовий запис про смерть такого в документообігу органів ДРАЦСу відсутній (т.3, а.с.113,117). ОСОБА_11 в судове засідання з'явився і перебував за межами залу судового засідання, однак на виклик для допиту в зал судового засідання не з'явився. Було встановлено його особу згідно паспорта - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1. На наступні виклики до суду не з'явився. Також при проведенні зборів було порушено процедуру голосування, оскільки двоє з присутніх на загальних зборах (ОСОБА_6 та ОСОБА_9.) учасника не вправі були брати участь в голосуванні з питань надання згоди на укладення договору поруки їхніх особистих зобов'язань, а одноособово таке рішення не приймається, і вказані обставини в сукупності призвели до того, що двоє членів підприємства мали право голосу за питання щодо укладення правочину між ними і підприємством, а тому відповідне рішення загальних зборів членів КСП «Гряда» підлягає визнанню недійсним з підстав його невідповідності положенням ч.3 ст. 98 ЦК України.

Визнаючи недійсним договір поруки від 20.12.2011 року, суд виходить з наступного.

Статтею 203 ЦК України закріплено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Недодержання вимог ст.203 ЦК України має своїм правовим наслідком недійсність правочину. Так, ч.1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог щодо несуперечливості правочину ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; наявність в особи, яка вчиняє правочин, необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦК України, правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

У відповідності до роз'яснень, які містяться в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

Відповідно до ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_9, як керівник КСП «Гряда», добре знаючи про порушення процедури проведення загальних зборів та незаконність прийнятого загальними зборами рішення від 20.12.2011 року, все ж уклала договір поруки в своїх інтересах та інтересах свого чоловіка ОСОБА_6 з метою відповідальності за грошові зобов'язання КСП «Гряда», яке, на думку суду, не мало відношення до даної позики. Вказане, на думку суду, власне і свідчить про зловмисну домовленість сторін договору поруки. Вказана позиція стверджується і наявним в матеріалах справи рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18.07.2013 року (т.1, а.с.22-24), яким вирішено стягнути з КСП «Гряда» на користь ОСОБА_20 2 500 000,00 грн. за договором поруки. З рішення вбачається, що представником КСП «Гряда» в ході розгляду справи було подано зустрічний позов про визнання договору поруки недійсним з підстав його фіктивності, проти якого ОСОБА_9 заперечувала та просила стягнути з КСП «Гряда» грошові кошти на користь ОСОБА_20

Крім того, у зв'язку з тим, що майно КСП «Гряда», за рахунок якого підлягають виконання зобов'язання КСП як поручителя за оспорюваним договором поруки входить до структури пайового фонду і належить його членам та співвласникам майнових паїв на праві спільної часткової власності, то суд приходить до висновку, що такий договір безпосередньо порушує права та охоронювані закони інтереси позивача як власника майнового паю КСП «Гряда».

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_9, як представника КСП «Гряда», перебуваючи в зловмисній домовленості з іншими сторонами договору, уклала такий в своїх інтересах та інтересах інших осіб, не врахувавши при цьому інтересів КСП «Гряда» та майбутніх негативних ризиків, то на підставі ч.1 ст. 232, ч. 3 ст. 238 ЦК України укладений договір поруки слід визнати недійсним.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України, ст.15,16,203,215,553 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задоволити.

Визнати недійсним рішення загальних зборів членів Колективного сільськогосподарського підприємства "Гряда" про надання згоди на укладення договору поруки, яке оформлене протоколом загальних зборів членів Колективного сільськогосподарського підприємства "Гряда" від 20.12.2011 року.

Визнати недійсним Договір поруки від 20.12.2011 року, укладений між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та Колективним сільськогосподарським підприємством "Гряда".

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім'я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач ОСОБА_2 - АДРЕСА_1.

Відповідач колективне сільськогосподарське підприємство "Гряда" - Львівська область, Жовківський район, с.Гряда

Відповідач ОСОБА_6 - АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_7 - АДРЕСА_3

Третя особа: ОСОБА_8 - АДРЕСА_4

Повний текст судового рішення складено та підписано 22 жовтня 2018 року.

Суддя: Шеремета Г. І.