Справа № 211/5725/17
Провадження № 2/211/629/18
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

заочне

16 січня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Н.О. Сарат

при секретарі: С.М. Зоріній

у відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -встановив:

12.12.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона, відповідно до договору купівлі продажу квартири, є власником квартири АДРЕСА_2. За адресою: АДРЕСА_3, зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2, який з січня 2016 року не проживає в квартирі по теперішній час.

Такий юридичний факт, як реєстрація місця проживання відповідача створює для позивача незручності, оскільки підприємства, що надають житлово комунальні послуги, здійснюють нарахування вартості їх послуг споживачам за місцем їх проживання, яке відповідно до вимог ЗУ «про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» має бути зареєстровано. Тому, відповідачу, місце проживання якого зареєстроване у квартирі позивача, здійснюється нарахуванням вартості житлово комунальних послуг. Оскільки, позивач є власником квартири, обовязок оплати покладається на позивача.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 не мешкає за вказаною адресою вже понад одного року, добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому позивач ОСОБА_1 змушена звернутися за захистом до суду. Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень щодо позовних вимог не надав.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу, є власником квартири АДРЕСА_5, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12163089 від 16.10.2006 року (а.с.7,8).

У квартирі за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 Апполінарія Дмитрівна, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою про склад сімї № 3 від 06.12.2017 року. ОСОБА_2 був зареєстрований в даній квартирі як чоловік (а.с. 9).

З 2016 року по теперішній час відповідач ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується актом від 06.12.2017 року затверджений начальником дільниці №1 ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС КР» (а.с. 10).

Позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг за відповідача, що порушує його права як власника квартири, оскільки ОСОБА_2 не мешкає за вказаною адресою вже понад одного року, добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому ОСОБА_1 змушена звернутися за захистом до суду.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності зі ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Відповідно до ст.ст.6,8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов'язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

Таким чином, рішення суду про визнання відповідача, таким що втратив право користування житловим приміщенням а саме: квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, є підставою для зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстрації.

Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, стягуються з відповідача на користь позивача, а саме сума судового збору 640,00 грн., що підтверджується оригіналом квитанції (а.с. 1).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 317,319,391,ЦК України, ст. ст. 2, 4, 10, 95, 258-268, 280-281 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в розмірі 640, 00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Заява щодо перегляду заочного рішення може бути подана відповідачем до суду протягом тридцяти днів зі дня отримання копії рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце реєстрації: АДРЕСА_4;

- відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання невідоме.

Суддя: ОСОБА_3