ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/747/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Цимбал І.К.,

з участю секретаря - Лєонтьєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, боржник - ОСОБА_2, стягувач - ОСОБА_3, про примусовий привід боржника,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шпак О.І. звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника - ОСОБА_2 Своє подання аргументував тим, що на примусовому виконанні у Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист № 2-4931/11 від 26.08.2011 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів заробітку /доходу/, починаючи з 25.02.2011 року, і до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 28773023, направлено запити до державних установ з метою отримання інформації про доходи боржника, наявність рухомого та нерухомого майна, місця його реєстрації. Неодноразово боржнику направлялися виклики, проте до відділу він не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п. 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім'я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб'єкт, якому доручається здійснити привід.

На виконанні у Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист № -4931/11 від 26.08.2011 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів заробітку /доходу/, починаючи з 25.02.2011 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Державним виконавцем додані до подання копій постанов, винесених державним виконавцем, запити.

З матеріалів подання встановлено, що виконавцем не здійснено жодного доказу про те, що боржнику відомо про відкрите виконавче провадження, що йому направлялися виклики, він отримував чи відмовлявся від їх отримання.

Наявність одного акту про вихід виконавця по місцю проживання боржника, де двері ніхто не відчинив, не є належним доказом на підтвердження вимог державного виконавця.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що виконавцем не наведено жодних підстав та не надано жодного доказу для примусового приводу боржника.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_2 анатолійовича не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, боржник - ОСОБА_2, стягувач - ОСОБА_3, про примусовий привід боржника - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: