Справа № 653/4307/17
Провадження № 2/653/72/18
РІШЕННЯ

іменем України

"05" жовтня 2018 р. м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючого Крапівіна О.П., при секретарі Пшеничній В.М., розглянувши в м. Генічеську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по аліментах

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом про про стягнення заборгованності та пені по аліментах.

Позивач пояснює свої вимоги тим, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 27.11.2007 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти в розмірі 1/4 всіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 07.09.2007 року до повноліття дитини.

Виконавчий лист знаходиться на виконанні в Мелітопольському РВ ДВС міськрайонному управлінні юстиції Запорізької області. У зв»язку з невиконанням відповідачем рішення суду та наявністю у нього заборгованості по сплаті аліментів станом на 18.10.2017 року в сумі 46383,05 грн, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованності по аліментам та пеню в розмірі 2805 грн.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін, у якій роз"яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач направив до суду пояснення, що не має можливості вчасно сплачувати аліменти, сплачує дитині по 1000 гривень. Просить розглянути справу без його участі.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідно до частини другої статті 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Виконавчий лист знаходиться на виконанні в Мелітопольському РВ ДВС міськрайонному управлінні юстиції Запорізької області. У зв»язку з невиконанням відповідачем рішення суду заборгованості по сплаті аліментів станом на 18.10.2017 року складає в сумі 46383,05 грн.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що оспорювалися розрахунки розміру суми заборгованості по аліментам, обчислені державним виконавцем.

У відповідності до ч. 3ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

У відповідності до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ч. 1, 2ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Оскільки аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, тому пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Згідно із роз'ясненнями викладеними у пункті 22постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць окремо).

Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, та ВС №14-37 цс18 від 25.04.2018 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду при розгляді по цій категорії справ.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд виходить з вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, враховуючи той факт, що відповідач суду не надав доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з вини відповідача, відповідач є працездатною особою, мав можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, тому суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 196 СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 24945,25 грн., виходячи з наступного:

До лютого 2017 року виконавчий лист знаходився на виконанні Приазовського РВ ДВС Головного територіального управління у Запорізькій області , відповідно до розрахунку державного виконавця Приазовського РВ ДВС Головного територіального управління у Запорізькій області заборгованність складає 40 240,05 гривень станом на 01.02.2017 року. Як вбачається з розрахунку виконавець розрахував аліменти з вересня 2015 року, відповідно до якого відповідач сплачував аліменти щомісячно, навіть в більшому розмірі ніж нараховувалось. Тобто заборгованність виникла до 2015 року, але щомісячний розрахунок до цього часу відсутній, тому суму пені розрахувати неможливо, так як пеня розраховується помісячно.

Але з цього розрахунку вбачається, що відповідач отримав дохід 26.01.2017 року у розмірі 60000 грн від угоди, сума стягнення аліментів з цього доходу складає 1/4 від доходу=15000 грн.

Тобто така сума повинна була сплачена в лютому 2017 року . З розрахунку Мелітопольського РВ ДВС міськрайонного управлінні юстиції Запорізької області вбачається, що така сума не сплачена, тому сума пені за цей час складає лютий 2017 року: нарахована сума аліментів з доходу 15 000 грн. х пеня (1%) х 28 днів = 4200 сума неустойки (пені);

- березень 2017 року: нарахована сума аліментів 711 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124 грн. - сума неустойки (пені);

- серпень 2017 року: нарахована сума аліментів 888,5грн. х пеня (1%) х 31 день = 275 грн. - сума неустойки (пені);

Будь-яких інших розрахунків заборгованності помісячно позивачем не надано, тому розрахувати суму пені за попередні місяці неможливо.

Позовна вимога про стягнення заборгованості по аліментам не підлягає задоволенню, так як вже існує рішення про нарахування аліментів, яке виконується Мелітопольським РВ ДВС міськрайонного управлінні юстиції Запорізької області, повторне стягнення не є законним, тому в цій частині слід відмовити.

Таким чином, є всі законні підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача про стягнення на її користь з відповідача неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів в сумі 4599 гривень.

Суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки відповідачем не надано доказів, які б свідчили про скрутне матеріальне становище. Суд також зазначає, що розмір пені не перевищує загальний розмір заборгованості по аліментам. Крім того, стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності, спрямованим, насамперед, на забезпечення належного виконання аліментних зобов'язань платником аліментів.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.196 Сімейного кодексу України, ст. ст.10,12,13,81,141,258-259,263-265,268,273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по аліментах - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 пеню зі сплати аліментів за період з лютий 2017 року, березень 2017 року, серпень 2017 року року в розмірі 4599 (чотири тисячі дев"ятсотдевяносто девять ) гривень .

В частині стягнення нарахованої суми аліментів в сумі 42 733,05 відмовити за необгрунтованістю та безпідставністю позовних вимог, так як існує рішення суду.

Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає: вул. Суворова, 21, с. Мордвинівка, Мелітопольського району, Запорізької області, судові витрати у вигляді судового збору на користь держави в розмірі 640 гривень (отримувач коштів УДКСУ у Генічеському районі, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37934859, Банк отримувача ГУ ДКСУ в Херсонській області, Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача 1112 Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу - Судовий збір Генічеський районний суд Херсонської області).

Повний текст рішення складено 17.10.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Херсонської ї області через Генічеський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_4