АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року м. Чернівці

справа №715/921/15-ц

Колегія суддів апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Костюк Л.С.

за участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції у Чернівецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2015 року, головуючий у суді І-й інстанції суддя Цуренко В.А.,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції ( далі відділ ДВС Глибоцького РУЮ) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2015 року подання відділу ДВС Глибоцького РУЮ задоволено: тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу та відмовити у задоволенні подання про обмеження його у праві виїзду за межі України, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні подання державного виконавця, виходячи з таких підстав.

-----------------------------------------------------------------------------------------------------

провадження №22-ц/794/120/18 категорія:81

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві на виїзд за межі України, суд виходив з того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання, покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у відділі ДВС Глибоцького РУЮ перебувало зведене виконавче провадження №47019261 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ ,,ПриватБанк 62431 грн 24 коп.

Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом

За правилами ст.377-1 ЦПК України, яка була чинною на момент постановлення оскаржуваної ухвали, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України ,,Про виконавче провадження, яка була чинною на момент постановлення оскаржуваної ухвали, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

За змістом п.5 ч.1 ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобовязань, але і ухилення від їх виконання.

Ухиленням від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобовязань.

В матеріалах справи відсутні належні докази , які б підтвердили факт ухилення ОСОБА_1 від виконання зобовязань, покладених на нього рішеннями суду.

Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобовязання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовими рішеннями обовязків.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України .

Оскільки державним виконавцем відділу ДВС Глибоцького РУЮ не доведено, а судом не встановлено факт ухилення ОСОБА_1 від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 374, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 квітня 2015 року скасувати.

У задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Глибоцького районного управління юстиції у Чернівецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_3

Судді: /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5