10.10.2018 Єдиний унікальний номер 205/7501/16-ц
Єдиний унікальний номер судової справи 205/7501/16-ц
Номер провадження 2/205/134/18
РІШЕННЯ

іменем України

10 жовтня 2018 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу № 205/7501/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

встановив:

ОСОБА_1 06 жовтня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу квартири № 292, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Комунарівська, будинок № 5, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 212.

Відповідно до п. 4 Договору продаж майна здійснено за 149 974 грн. 00 коп., які ОСОБА_2 отримала повністю до підписання цього Договору.

Відповідно до Розписки від 08 лютого 2016 року, що власноручно була написана ОСОБА_2, в рахунок оплати за квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, фактично по Договору купівлі-продажу квартири було передано 24 500 (двадцять чотири тисячі п'ятсот) доларів США 00 центів.

22 квітня 2016 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_4 про визнання недійсною (нікчемною) з моменту вчинення довіреності, про визнання недійсним (нікчемним) з моменту вчинення договору купівлі-продажу частки квартири, про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом, про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги ОСОБА_4, ґрунтуються на тому, що вона є дружиною ОСОБА_5, померлого 02.06.2009. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки квартири № 292, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, буд. 5.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 56302291 від 30.03.2016 вбачається, що на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.11.2015 державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстром № 2-743, між ОСОБА_7 та її померлим чоловіком, від імені яких діяла ОСОБА_8 на підставі довіреності від 08.12.2015, посвідченої приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 1450, та довіреності від грудня 2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим № 543, та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири № 292, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, буд. 5, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрованого в реєстрі № 17.

У подальшому після першого продажу квартира ще раз була перепродана, що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.02.2016, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №212.

За вказаних вище обставин нібито вбачається, що ОСОБА_2 заволоділа ? частиною спірної квартири без відповідної правової підстави та не мала права відчужувати ? частину квартири на користь ОСОБА_1

На підставі викладеного просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12 250 доларів США, що станом на 10.10.2018 року та судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2016 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2016 року накладено арешт на ? частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, на підставі договору міни нерухомого майна, серія та номер 2858, виданий 25.11.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округ ОСОБА_12 Заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по відчуженню 1/2 частини квартири № 512, знаходиться в будинку № 18 по пр. Миру в м. Дніпро.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2016 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2017 року зупинено провадження у цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2017 року прийнято до провадження цивільну справу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2018 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року прийнято до провадження цивільну справу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_13 про зупинення провадження відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_14 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_13 позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 08 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу квартири № 292, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Комунарівська, будинок № 5, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 212 (а.с. 6-9).

Відповідно до п. 4 Договору купівлі-продажу квартири від 08 лютого 2016 року продаж майна здійснено за 149 974 грн. 00 коп., які ОСОБА_2 отримала повністю до підписання договору.

Відповідно до власноручно написаної ОСОБА_2 розписки від 08 лютого 2016 року в рахунок оплати за квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, фактично було передано 24 500 (двадцять чотири тисячі п'ятсот) доларів США 00 центів (а.с. 10).

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року визнано недійсною довіреність від 08 грудня 2015 року, реєстровий номер 1450, посвідчену приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_9, видану від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_15 на розпорядження належної йому частини квартири АДРЕСА_3; визнано недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_3, укладений 11 січня 2016 року між ОСОБА_15 від імені ОСОБА_5 - ОСОБА_16, на підставі довіреності від 08 грудня 2015 року та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11, реєстровий номер 17; визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, загальною площею 55,6 кв. метри, житлова площа 39,6 кв. метри, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 02 червня 2009 року; витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1/2 частини квартири 292, будинку 5 по вул. Комунарівській у м. Дніпро (а.с. 70-74).

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 236 ЦК України передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Пунктом 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та іншого речового права» передбачено, що у разі якщо позов власника про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено, покупець цього майна має право відповідно до статті 661 ЦК звернутися до суду з вимогою до продавця про відшкодування збитків, завданих вилученням у нього товару за рішенням суду з підстав, що виникли до моменту його продажу.

Згідно частини 1 статті 661 ЦК України, у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Відповідно до абзацу 4 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та іншого речового права», ухвалюючи рішення, суд згідно з частиною першою статті 214 ЦПК має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, що на них посилалися особи, які беруть участь у справі. У зв'язку із цим посилання позивача у позовній заяві на норми права, які не підлягають застосуванню у даній справі, не є підставою для відмови в задоволенні пред'явленого позову, оскільки при вирішенні справи суд враховує підставу (обґрунтування) та зміст позовних вимог (стаття 119 ЦПК).

Згідно з практикою ЄСПЛ (Рішення від 8 липня 1986 року в справі «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства») одним із елементів дотримання принципу «пропорційності» при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації, тому покупець, у якого вилучається майно, не позбавлений можливості порушувати питання про відшкодування завданих збитків на підставі статті 661 ЦК України, яка встановлює, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Враховуючи, що постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року витребувано з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1/2 частини квартири АДРЕСА_4, а ОСОБА_1 сплачено ОСОБА_2 за ? частину зазначеної квартири грошові кошти в розмірі 12 250 доларів США, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, як наслідок, їх задоволення.

З урахуванням того, що Національним банком України встановлено офіційний курс долару США до української гривні станом на 10.10.2018 за один долар США 28,0814 грн., з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума в розмірі 12 250 доларів США, що становить343 997,15 гривень (12 250*28,0814).

Згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 3 172,75 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 216, 236, 661, 1212 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 12 250 доларів США, що станом на 10.10.2018 року, відповідно до офіційного курсу Національного банку України, складає суму у розмірі 343 997,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_2 судові витрати у розмірі 3 172,75 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Суддя Н.Г. Остапенко