РІШЕННЯ
10 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Гончаренко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального підприємства „ Водоканал до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації,-
Позивач просив стягнути з відповідачів суму боргу у зазначеному вище розмірі, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600 грн.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог КП « Водоканал».
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявилася, причини неявки суду не повідомила, в матеріалах справах міститься відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог та застосувати строк позовної давності, оскільки позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла у період поза межами строку позовної давності.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем КП «Водоканал», за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки.
За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року, збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал».
У відповідності до п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
З урахуванням вищезазначених положеньЦПК України, суд розглядає дану справу в межах заявлених позовних вимог КП «Водоканал», а саме в межах стягнення заборгованості за період з 01.03.2007 року по 30.11.2015 року.
З урахуванням змісту позовних вимог, а також поданого позивачем розрахунку заборгованості, суд доходить висновку, що ця заборгованість виходить за межі періоду, яким охоплюються позовні вимоги.
Крім того, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини 3,4,5 статті 267 ЦК України).
У даному випадку відповідачі заявили про застосування позовної давності, що підтверджується зокрема відзивом на позовну заяву.
Як встановлено судом, з даним цивільним позовом позивач звернувся до суду 12.12.2017 року (про що свідчить відповідна реєстраційна відмітка на першій сторінці позовної заяви).
При цьому, судом встановлено, що заборгованість, яку просить стягнути позивач, складається із заборгованості за період з 01.03.2007 року по 30.11.2015 року.
Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Враховуючи те, що судовий захист права позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання позивачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.
З таких обставин, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, строк позовної давності щодо стягнення заборгованості з відповідачів, у відповідності до статті 264 ЦК України, було перервано.
Таким чином, у даному випадку в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.03.2007 року по 01.03.2013 року слід відмовити, у звязку із пропуском позивачем позовної давності.
Суд зауважує, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Відповідач мав змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»», так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористався цією можливістю.
Таким чином, позовні вимоги КП «Водоканал» підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 894,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги комунального підприємства „ Водоканал до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації- задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Водоканал» судовий збір в розмірі 447 гривень 20 копійок з кожного.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 12 жовтня 2018 року.

Суддя А.В.Воробйов