Справа № 438/299/18
Номер провадження 2/438/248/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 жовтня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.,

при секретарі Гадубяк О.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориславі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору директор комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 11.04.2018 звернувся до суду з позовом до Центральної міської лікарні м.Борислава, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору директор Центральної міської лікарні м.Борислава ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 15.08.2018 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2; залучено до участі у справі, як відповідача, правонаступника Центральної міської лікарні м.Борислава - Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 01.03.1995 року і по даний час працює на посаді завідуючого інфекційним відділення Центральної міської лікарні м.Борислава. До переведення на посаду завідуючого інфекційним відділенням працювала у даному відділенні з 18.03.1991року на посаді лікаря-інфекціоніста інфекційного відділення.

Згідно наказу ЦМЛ м.Борислававід 25.01.2018 року за №24-к «Про застосування дисциплінарного стягнення на завідувача інфекційного відділення ОСОБА_1В.» їй, ОСОБА_1, як завідувачу інфекційним відділенням ЦМЛ м.Борислава, оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що проявилося у недотриманні вимог п.1.7, 2.1, 2.2, 3.1, 3.4, Положення про інфекційне відділення ЦМЛ м.Борислава, затвердженого 01.08.2017р., частини 3, 4, 14 п.2, частини 1, 2 п.4 посадової інструкції завідувача інфекційного відділення ЦМЛ м.Борислава, затвердженої 20.09.2012р., та п. 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ЦМЛ м.Борислава.

Підставою винесення даного наказу було те, що 02.01.2018року нею, ОСОБА_1, як завідувачем інфекційного відділення ЦМЛ м.Борислава, було відмовлено у госпіталізації та неналежно надано медичну допомогу гр. ОСОБА_4, який був доставлений в інфекційне відділення ЦМЛ м.Борислава бригадою ШМД «Борислав». В результаті чого від гр. ОСОБА_4 надійшла скарга на «гарячу лінію» Львівської області з приводу вищезазначених дій.

Даний наказ вважає незаконним з наступних підстав. У змісті наказу про притягнення її, позивача, до дисциплінарної відповідальності відповідачем так і не зазначено точного часу порушення нею правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни, тобто коли ж саме 02.01.2018року вона порушила трудову дисципліну та відмовила у госпіталізації та неналежно надала медичну допомогу гр. ОСОБА_4, який 02.01.2018 був доставлений в інфекційне відділення ЦМЛ м.Борислава бригадою ШМД «Борислав». 02 січня 2018 року згідно графіку вона працювала з 09.00 год. до 18.00 год. А згідно графіку чергування лікарів на дому по інфекційному відділенню на січень 2018 року, 02 січня 2018року з 18.00год. до 09.00год. чергував лікар-інфекціоніст ОСОБА_5

В кінці робочого дня 02 січня 2018року вона, ОСОБА_1, як завідувач інфекційним відділенням ЦМЛ м.Борислава, складала річну звітність та затрималася на робочі після закінчення своєї зміни, тобто після 18.00год.

Близько 18год.20хв. машиною екстреної медичної допомоги «Борислав» в перший корпус інфекційного відділення був доставлений хворий ОСОБА_4, мешканець міста Борислава з діагнозом «харчовий токсикоз». На час його поступлення у відділення її, позивача, робочий час уже закінчився, але у звязку з тим, що вона затрималась на роботі, враховуючи клятву лікаря, вона вирішила оглянути хворого і при необхідності, за наявності у нього інфекційної паталогії, надати його невідкладну спеціалізовану медичну допомогу. Результати аналізів підтвердили відсутність у хворого ОСОБА_4 інфекційної паталогії та недоцільність його госпіталізації саме в стаціонар інфекційного відділення ЦМЛ м.Борислава, тому вона запропонувала скерувати хворого в терапевтичне відділення ЦМЛ м.Борислава.

Відповідачем при накладенні на неї дисциплінарного стягнення не було зясовано точного часу порушення позивачем своїх посадових обовязків, не зясовано її вини у порушенні її посадових обов'язків, не зясовано що ж це за діагноз «харчовий токсикоз» діагностовано гр. ОСОБА_4, та чи була наявна у ОСОБА_4 інфекційна патологія, у звязку з чим необхідно було його госпіталізувати саме в стаціонар інфекційного відділення 02.01.2018року.

При накладенні на неї дисциплінарного стягнення відповідач вмінив їй у вину порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, вимог Посадової інструкції, та Положення про інфекційне відділення ЦМЛ м.Борислава, у період часу її відпочинку, а саме закінчення робочого часу, що є незаконним згідно вимог трудового законодавства України та істотним порушенням її прав, гарантованих Конституцією України.

На підставі викладеного, просить визнати незаконним наказ Центральної міської лікарні м.Борислава №24-к від 25.01.2018року «Про застосування дисциплінарного стягнення на завідувача інфекційного відділення ОСОБА_1В.» про накладення на неї, ОСОБА_1, дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани, всі витрати, повязані з розглядом даної справи покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Просили позов задоволити.

Представник відповідача комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору директор комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про судове засідання, повторно в судове засідання не зявились, не повідомили суд про причини неявки, суд відповідно до вимог ч.3 ст.223 ЦПК України розглядає справу за відсутності таких учасників справи.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.03.1995 року працює на посаді завідуючого інфекційним відділення Центральної міської лікарні м.Борислава.

Наказом ЦМЛ м.Борислававід 25.01.2018 року за №24-к «Про застосування дисциплінарного стягнення на завідувача інфекційного відділення ОСОБА_1В.» їй, ОСОБА_1, як завідувачу інфекційним відділенням ЦМЛ м.Борислава, оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що проявилося у недотриманні вимог п.1.7, 2.1, 2.2, 3.1, 3.4, Положення про інфекційне відділення ЦМЛ м.Борислава, затвердженого 01.08.2017р., частини 3, 4, 14 п.2, частини 1, 2 п.4 посадової інструкції завідувача інфекційного відділення ЦМЛ м.Борислава, затвердженої 20.09.2012р., та п. 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ЦМЛ м.Борислава.

Підставою винесення даного наказу було те, що 02.01.2018року нею, ОСОБА_1, як завідувачем інфекційного відділення ЦМЛ м.Борислава, було відмовлено у госпіталізації та неналежно надано медичну допомогу гр. ОСОБА_4, який був доставлений в інфекційне відділення ЦМЛ м.Борислава бригадою ШМД «Борислав». В результаті чого від гр. ОСОБА_4 надійшла скарга на «гарячу лінію» Львівської області з приводу вищезазначених дій.

Згідно ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава ХV КЗпП України). Разом з тим, відповідно до ст. 124 Конституції України працівник може звернутись безпосередньо до суду з позовом про оскарження дисциплінарного стягнення. В цьому випадку оскаржується безпосередньо дисциплінарне стягнення, яке може бути визнане судом недійсним (незаконним).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1 - 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Суд виходить із того, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани є різновидом відповідальності у сфері трудових правовідносин, адже тягне для працівника певні негативні наслідки, в тому числі позбавлення премії, звільнення та інше. Тому в таких правовідносинах застосовуються загальні положення для притягнення винуватої особи до відповідальності, які передбачають необхідність вини працівника у формі умислу або необережності за порушення чітких положень правил внутрішнього трудового розпорядку (трудової дисципліни) або виробничої дисципліни, а також формування у наказі обєктивної сторони -суті правопорушення.

В цьому випадку застосовується презумпція правомірної поведінки працівника, що полягає в обовязку працедавця довести в судовому засіданні належними та достатніми доказами законність звинувачення працівника в порушенні тих чи інших правил та накладення на нього стягнення.

Отже тягар доведеності правомірності накладення стягнення на працівника та виконання при цьому працедавцем передбачених КЗпП України трудових обовязків під час судового розгляду спору покладається саме на власника або на уповноважений ним орган.

Крім того, застосування догани вимагає від роботодавця чіткого дотримання загального порядку застосування дисциплінарних стягнень, встановленого законодавством, та забезпечення себе достатніми доказами для переконання стороннього наглядача, в тому числі суду, у законності та неупередженості накладеного стягнення.

С уд при вирішенні питання щодо правомірності притягнення відповідачем до дисциплінарної відповідальності позивача може вирішувати питання щодо відповідності таких дій нормам чинного законодавства, однак не може підміняти працедавця та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені саме до компетенції останнього.

С уд не може здійснювати розслідування обставин конфліктної ситуації і робити висновки про ступінь і суть вини дисциплінарного проступку позивача ОСОБА_1

Далі, згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно ст.ст.139,140,142 КЗпП України порушення трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується до працівників за порушення трудової дисципліни, при цьому враховується ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Порядок застосування дисциплінарних стягнень встановлено ст. 148-149 України. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дій чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправні поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків.

С уд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані відповідачем не переконують в правомірності спірного рішення.

Посадові обовязки ОСОБА_1, як завідувача інфекційним відділення Центральної міської лікарні м.Борислава, визначені: посадовою Інструкцією завідувача інфекційним відділенням центральної міської лікарні міста Борислава, яка затверджена головним лікарем ЦМЛ м.Борислава 20.09.2012р, Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників системи охорони здоровя та Положенням про завідувача інфекційним відділенням Центральної міської лікарні, затвердженого головним лікарем ЦМ, м.Борислава 20.02.2012р.

Відповідно до посадової Інструкції завідувача інфекційним відділенням центральної міської лікарні міста Борислава, яка затверджена головним лікарем ЦМЛ м.Борислава 20.09.2012р., до завдань та обовязків завідувача інфекційним відділенням входить: здійснення керівництва інфекційним відділенням, організація лікувально-профілактичної та адміністративно-господарської діяльності відділення; забезпечення надання якісної медичної допомоги населенню міста; застосування сучасних методів профілактики, діагностики, диференційної діагностики, лікування, реабілітації хворих в межах своєї спеціальності; впровадження сучасних методів лікувально-оздоровчого режиму, раціонального харчування, а також ряд інших обовязків.

Відповідно до даної посадової інструкції завідувач інфекційним відділенням несе відповідальність за чітке та своєчасне виконаний обовязків, передбачених даною Інструкцією і Правилами внутрішнього трудового розпорядку; за бездіяльність і неприйняття рішень, які входять в сферу компетенції зав.відділенням; за контроль дотримання правил охорони праці та техніки безпеки.

Згідно п.5.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ЦМЛ м.Борислава, затверджених головним лікарем ЦМЛ м.Борислава 28.03.2012року, - для працівників ЦМЛ встановлені пятиденний робочий тиждень (40 годин на тиждень) з двома вихідними днями. Для працівників лікувальних відділень початок роботи (зміни), перерва і закінчення роботи (зміни) встановлюється згідно щомісячно графіків змінності. Графік змінності затверджується адміністрацією за згодою профкому і доводиться до відома працівників не пізніше двох-тижневого терміну введення в дію.

Згідно наказу ЦМЛ м. Борислава №176 від 29.08.2017року «Про надання медичної допомоги пацієнтам з інфекційними захворюваннями в ЦМЛ м.Борислава» стаціонарна допомога у інфекційному відділенні надається в робочі дні з 09.00год. до 18.00год. лікарями- інфекціоністами стаціонару (згідно графіку роботи); в робочі дні з 18.00год. до 09.00год., вихідні і святкові дні - круглодобово лікарями-інфекціоністами стаціонару і поліклініки (згідно графіку ургенції). Крім цього, даним наказом зобов'язано головного механіка гаража ОСОБА_6 забезпечити доставку ургентних лікарів-інфекціоністів з 18.00год. до 09.00год в робочі дні, і круглодобово - у вихідні і святкові дні в інфекційний стаціонар для надання медичної допомоги по потребі.

Згідно графіку чергування лікарів на дому по інфекційному відділенню на січень 2018року, затвердженого головним лікарем ЦМЛ м.Борислава В.С. ОСОБА_3 встановлено, що 02 січня 2018 року з 18.00 год. до 09.00 год. чергував лікар-інфекціоніст ОСОБА_5

Як вбачається із карти виклику №44 від 02.01.2018 та карти виїзду №44 від 02.01.2018 супроводжуючий швидкої ОСОБА_4 був доставлений бригадою ШМД «Борислав» в інфекційне відділення ЦМЛ м.Борислава з діагнозом харчовий токсикоз о 18 год. 15 хв.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на не конкретизоване формулювання самого тексту наказу, а саме з тексту наказу не зрозуміло за який саме час притягнуто позивача до відповідальності.

Варте уваги і те, що позивач та її представник в судовому засіданні вказали, що на момент поступлення ОСОБА_4 о 18 год. 15 хв. в інфекційне відділення у позивача ОСОБА_1 згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку робочий час закінчився о 18 год. 00 хв., однак позивач оглянула хворого та надала йому невідкладну спеціалізовану медичну допомогу. Позивачем були враховані результати аналізів ОСОБА_4, якими підтверджувалась відсутність у хворого ОСОБА_4 інфекційної паталогії та недоцільність його госпіталізації саме в стаціонар інфекційного відділення ЦМЛ м.Борислава. ОСОБА_1 запропонувала скерувати хворого в терапевтичне відділення ЦМЛ м.Борислава.

Крім цього, в акті про проведення службового розслідування ЦМЛ м.Борислава від 10.01.2018 за №1 встановлено, що хворого ОСОБА_4 доставлено до інфекційного відділення ЦМЛ м.Борислава 02.01.2018 року о 18 год. 20 хв., однак не з»ясовано того факту, що у позивача ОСОБА_1 зауінчився робочий день о 18 год. 00 хв. та хто саме з лікарів- інфекціоністів стаціонару і поліклініки згідно графіку ургенції повинен був надавати стаціонарну допомогу хворому ОСОБА_4

Відтак, наказом ЦМЛ м.Борислававід 25.01.2018 року за №24-к «Про застосування дисциплінарного стягнення на завідувача інфекційного відділення ОСОБА_1В.» ОСОБА_1, як завідувачу інфекційним відділенням ЦМЛ м.Борислава оголошено догану з тих підстав, що нею, як завідувачем інфекційного відділення ЦМЛ м.Борислава, 02.01.2018 року було відмовлено у госпіталізації та неналежно надано медичну допомогу гр. ОСОБА_4, який був доставлений в інфекційне відділення ЦМЛ м.Борислава бригадою ШМД «Борислав» о 18 год. 15 хв. Однак, як вбачається із Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ЦМЛ м.Борислава, затверджених головним лікарем ЦМЛ м.Борислава 28.03.2012року та графіку чергування лікарів на дому по інфекційному відділенню на січень 2018року, затвердженого головним лікарем ЦМЛ м.Борислава В.С. ОСОБА_3 у позивача ОСОБА_1 02.01.2018 року робочий час закінчився о 18 год. 00 хв., що вказує на відсутність складу дисциплінарного проступку в діях позивача ОСОБА_1

Таким чином, суд вважає, що відповідачем по справі не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях позивача, зокрема, вини позивача ОСОБА_1 Отже, на думку суду вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача винесено з порушенням вимог трудового законодавства, тому вищевказаний наказ слід визнати незаконним.

Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 6500 гривень суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають до задоволення, оскільки позивачем ОСОБА_1 подано лише квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 28 березня 2018 року, проте не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позовних вимог позивача, у відповідності до ч.1 ст. 41 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, у відшкодування витрат по сплаті судового збору, сплаченого останнім.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконним наказ Центральної міської лікарні м.Борислава №24-к від 25.01.2018року «Про застосування дисциплінарного стягнення на завідувача інфекційного відділення ОСОБА_1В.» про накладення на ОСОБА_1, дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани.

Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради на користь ОСОБА_1, ідент.номер НОМЕР_1 судові витрати, що складаються із 704 гривень 80 копійок судового збору.

В частині стягнення з комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м.Борислава» Бориславської міської ради на користь ОСОБА_1, ідент.номер НОМЕР_1 судові витрати, що складають витрати на правову допомогу у розмірі 6500 гривень 00 копійок відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 29 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя А.Т. Слиш