ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/99/18 Справа № 199/3811/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л.,Куценко Т.Р.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпропетровську рада, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро від 15 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Крім того, у березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа: Амур-нижньодніпровська районна у м. Дніпропетровську рада, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько її чоловіка, ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати чоловіка, ОСОБА_6. В шлюбі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не перебували.

За свого життя ОСОБА_7 склав на сина, ОСОБА_4 заповіт, яким заповів йому свій будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті батька та йому державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/8 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, на 1/8 частину домоволодіння свідоцтво про на спадщину не видавалося.

Крім ОСОБА_4 спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_7 є також дочка померлого, ОСОБА_3, проте вона спадщину не прийняла.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на 7/8 частини домоволодіння по АДРЕСА_1.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого ОСОБА_4 , спадщину після його смерті прийняла та оформила спадкові права на 7/8 частини домоволодіння вказаного домоволодіння.

Проте на 1/8 частину вказаного вище житлового будинку позивач спадщину не оформила, оскільки її чоловік за життя спадкові права на 1/8 частину домоволодіння не оформив з незалежних від нього причин.

Крім того, у позивача відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, у звязку з чим позивач позбавлений можливості оформити спадкові права після смерті чоловіка.

У зв'язку з викладеним, позивач просила:

1. встановити факт родинних відносин між померлими ОСОБА_7 та ОСОБА_4;

2. визнати за нею право власності на 1/8 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4, який прийняв спадщину, проте не оформив спадкові права після померлого ОСОБА_7

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено та судом постановлено:

встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 визнавши, що ОСОБА_7 доводився батьком ОСОБА_4;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 який складається: житлового будинку А-1; літньої кухні Б; сараю В; погріб п/д В; уборна, душ-Г, Д; огорожі - №1,2; колодязя -№3,к; мощення I, загальною площею 71,4 кв.м, житловою площею 51,4 кв.м , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4, який прийняв спадщину, проте не оформив свої спадкові права після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7

Рішення суду мотивоване тим що, померлий ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті свого батька, завчасно звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадкування за заповітом лише на 7/8 частин спірного будинку, а вже після смерті ОСОБА_4 позивачка прийняла цю спадщину.

Крім того факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 підтверджено матеріалами справи та встановлено, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_4, а тому позов підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та закрити провадження по справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було досліджено всіх обставин по справі, не залучено нотаріальну контору, не надано доказів прийняття спадщини батьком та безпідставне задоволення позову чим було порушено її права. Також суд незаконно скасував заходи забезпечення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина на належний йому будинок по АДРЕСА_1 (Т.1 а.с. 40, 42, 43).

За свого життя ОСОБА_7 склав на сина, ОСОБА_4 заповіт, яким заповів належний йому будинок, що розташований за вказаною вище адресою (Т.1 а.с. 41).

Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті батька, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та йому державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7/8 частини домоволодіння по АДРЕСА_1, на 1/8 частину домоволодіння свідоцтво про право на спадщину не видавалося. (Т.1 а.с. 44).

Крім ОСОБА_4 спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_7 є також дочка померлого, ОСОБА_3 (Т.1 а.с.7), проте вона спадщину не прийняла та відповідних заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті батька не подавала.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4 (Т.1 а.с. 55), після смерті якого відкрилася спадщина на 7/8 частини домоволодіння по АДРЕСА_1.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого ОСОБА_4, спадщину після його смерті прийняла та їй було видано свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на 7/8 частин спірного домоволодіння. На 1/8 частину вказаного вище житлового будинку позивач спадщину не оформила, оскільки її чоловік за життя спадкові права на 1/8 частину домоволодіння з незалежних від нього причин не оформив.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

За правилами ст.ст.548,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що вступив в управління або користування спадковим майном. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище ОСОБА_7 на час своєї смерті заповів належний йому будинок своєму синові ОСОБА_4, який після смерті батька прийняв спадщину та звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття та останньому Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадкування за заповітом, але на 7/8 частин, а також в свідоцтві нотаріусам було вказано, що 1/8 частина цього будинку залишається відкритою, проте причин за якими нотаріус прийшов до такого висновку не зазначено.

У зв'язку з чим, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що позивач правильно звернулася до суду та її вимоги про визнання права на спадкування 1/8 частини спірного будинку після смерті чоловіка, який прийняв спадщину, але цю частину не оформив з незалежних від нього причин є законними та обгрунтованими.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 визнавши, що ОСОБА_7 доводився батьком ОСОБА_4, оскільки ці обставини не заперечувалися сторонами, а також підтверджені показами допитаних свідків у суді першої інстанції та письмовими доказами, зокрема: свідоцтвом про народження сестри ОСОБА_8 - ОСОБА_3, довідкою квартального комітету, про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 є дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_6, домовою книгою про проживання та реєстрацію ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_9

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Суд оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, обґрунтовані висновки щодо яких виклав в мотивувальній частині судового рішення.

При ухваленні судового рішення також правильно застосовані норми матеріального права у спірних правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги позивачки про незаконність рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки всім обставинам справи судоми дана належна оцінка, а ці доводи зводяться до переоцінки доказів по справі та незгоди з рішенням суду в цілому.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга-без задоволення.

У зв'язку із залишенням апеляційних скарг без задоволення, сплачений апелянтами судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко