Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/661/18
Провадження № 2/433/384/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018 року Троїцький районний суд Луганської області

в складі: головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Яковлєвій В.А.,

представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, як законного представника малолітнього ОСОБА_5, третя особа Приватний нотаріус Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Гапочка Ельвіра Георгіївна, про визнання права власності на спадкове майно, та за зустрічним позовом ОСОБА_5, інтереси якого представляє ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Троїцького районного нотаріального округу Гапочка Ельвіра Георгіївна, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, як законного представника малолітнього ОСОБА_5, третя особа Приватний нотаріус Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Гапочка Ельвіра Георгіївна, про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина, у тому числі у вигляді ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 На думку представника позивача за первісним позовом, вказаний будинок є об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_3, так як його було введено в експлуатацію у період їх зареєстрованого шлюбу. Спадкоємцем за законом першої черги також є син ОСОБА_8 малолітній ОСОБА_5, законним представником якого є його мати ОСОБА_4. У встановлений законом термін сторонами були подані заяви про прийняття спадщини. На даний час сторони не можуть домовитися щодо розміру часток спадкового майна. Позивач за первісним позовом просить суд визнати за нею право власності на вищезазначений житловий будинок, земельну ділянку та грошовий вклад, які входять до спадкової маси.

ОСОБА_4 звернулася до суду в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_5 із зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Троїцького районного нотаріального округу Гапочка Ельвіра Георгіївна, про визнання права власності на спадкове майно, в якому згідно уточнених позовних вимог просить суд визнати за сторонами право власності на усю спадкову масу у рівних долях, по ? частині кожному.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні свої вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

ОСОБА_4, як законний представник малолітнього ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги зустрічного позову підтримали, просили їх задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вислухавши сторони та їх представників, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, судом було встановлено, що дійсно згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с .8).

Факт смерті ОСОБА_8 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 згідно якого останній помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с .9).

Факт родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 (а.с .10).

Факт розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_10, згідно якого шлюб було розірвано 03 липня 2008 року (а.с .13).

Факт родинних відносин між малолітнім ОСОБА_5 та його батьком ОСОБА_8 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_11

Факт наявності спадкового майна підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 квітня 2015 року (а.с. 14), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с .15), свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 25 березня 1993 року (а.с. 18), витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с .28), відповіддю на запит ПАТ «Державний ощадний банк України» № 110.17-14/2130 від 07 травня 2018 року (а.с .48), свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_13, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_14 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_15.

Таким чином, на даний час до спадкової маси належить:

-автомобіль марки «МАЗ», 1998 року випуску, модель 53366, тип - вантажний (бортовий), номер шасі (кузова, рами): VIN - НОМЕР_16, колір - сірій, реєстраційний номер НОМЕР_1;

-причеп марки ГБК, 1988 року випуску, модель 8350, тип - причіп (бортовий 2х осьовий, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_17, колір - зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2;

-автомобіль марки «ВАЗ», 2007 року випуску, модель 21214, тип - легковий (універсал), номер шасі (кузова, рами): VIN - НОМЕР_18, колір - червоний, реєстраційний номер НОМЕР_3;

-автомобіль марки «ВАЗ», 2005 року випуску, модель 21213, тип - легковий (універсал), номер шасі (кузова, рами): VIN - НОМЕР_19, колір - синій, реєстраційний номер НОМЕР_4;

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою в АДРЕСА_2

-земельна ділянка № НОМЕР_21 площею 5,4987 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_20

-грошовий вклад, який знаходиться на рахунку ОСОБА_8 у Троїцькому ТВБВ № 10012/064 філії Луганського обласного управління ПАТ «Державний Ощадний Банк України.

При цьому, згідно свідоцтва про право особистої власності на житло від 25 березня 1993 року ОСОБА_7 є одноосібним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою в АДРЕСА_1

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було розірвано 03 липня 2008 року.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Частинами першою та другою статті 61 СК України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно з частиною першою статі 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Водночас, відповідно до частини другої статті 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Відповідач за первісним позовом заявила вимогу про застосування строку позовної давності до зазначених правовідносин.

Згідно зі статтею 256 ЦК України, позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу.

Вказана норма також закріплена у статті 257 ЦК України, де загальна позовна давність встановлена у три роки.

Згідно частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно частиною п'ятою статті 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обовязку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач за первісним позовом не знала про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинна також довести той факт, що вона не могла дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Із наданих позивачем за первісним позовом доказів встановлено, що у неї виникло право на позов про поділ майна подружжя з моменту розірвання шлюбу, тобто з 2008 року, коли позивач дізналась про порушення її прав.

Жодних належних та допустимих доказів того, що позивач дізналася про порушення свого права на теперішній час, суду не надано. Таким чином, право на поділ вказаного будинку у позивача за первісним позовом виникло саме з моменту розірвання шлюбу, а тому дане домоволодіння було спадковою масою як цілий будинок після смерті ОСОБА_7.

Оскільки ОСОБА_8 доводиться сином ОСОБА_7 та на момент смерті останнього фактично прийняв спадщину після свого батька, чого не заперечують сторони по справі, то на даний момент дане домоволодіння є спадковою масою в цілому після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Таким чином, на даний час спадкоємцями майна за законом першої черги після смерті ОСОБА_8 є його малолітній син, ОСОБА_5, та мати спадкодавця ОСОБА_3, які у встановленому законом порядку звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а тому спадкове майно має належати їм у рівних долях, по ? частині кожному.

З огляду на вищезазначене, вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вимоги первісного позову підлягають частковому задоволенню, а саме позивачу за первісним позовом повинна належати ? частка усього спадкового майна, яке входить до спадкової маси. При цьому, для повного захисту прав позивача за первісним позовом суд вважає за необхідне вийти за рамки позовних вимог, так як у процесі розгляду справи по суті судом було встановлено наявність іншого спадкового майна, стосовно якого не було заявлено вимоги позивачем за первісним позовом, визнавши за позивачем за первісним позовом право власності саме на ? частину усього встановленого судом майна, яке входить до спадкової маси.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 141-142 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 256, 257, 267, 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1267 ЦК України, ст.ст. 61, 69, 70 СК України, керуючись ст.ст. 5-13, 76-81, 89, 141-142, 206,211, 258-259, 265, 272 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_5, у порядку спадкування за законом після смерті її сина ОСОБА_8, право власності на:

- ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою в АДРЕСА_2

-? частину земельної ділянки № НОМЕР_21 площею 5,4987 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_20

-? частину грошового вкладу, який знаходиться на рахунку ОСОБА_8 у Троїцькому ТВБВ № 10012/064 філії Луганського обласного управління ПАТ «Державний Ощадний Банк України».

-? частину автомобіля марки «МАЗ», 1998 року випуску, модель 53366, тип - вантажний (бортовий), номер шасі (кузова, рами): VIN - НОМЕР_16, колір - сірій, реєстраційний номер НОМЕР_1;

-? частину причепа марки ГБК, 1988 року випуску, модель 8350, тип - причіп (бортовий 2х осьовий, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_17, колір - зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2;

-? частину автомобіля марки «ВАЗ», 2007 року випуску, модель 21214, тип - легковий (універсал), номер шасі (кузова, рами): VIN - НОМЕР_18, колір - червоний, реєстраційний номер НОМЕР_3;

-? частину автомобіля марки «ВАЗ», 2005 року випуску, модель 21213, тип - легковий (універсал), номер шасі (кузова, рами): VIN - НОМЕР_19, колір - синій, реєстраційний номер НОМЕР_4.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовити за необґрунтованістю та сплином строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704 гривні 40 копійок.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_6, у порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_8, право власності на

- ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою в АДРЕСА_2

-? частину земельної ділянки № НОМЕР_21 площею 5,4987 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тополівської сільської ради Троїцького району Луганської області, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_20

-? частину грошового вкладу, який знаходиться на рахунку ОСОБА_8 у Троїцькому ТВБВ № 10012/064 філії Луганського обласного управління ПАТ «Державний Ощадний Банк України».

-? частину автомобіля марки «МАЗ», 1998 року випуску, модель 53366, тип - вантажний (бортовий), номер шасі (кузова, рами): VIN - НОМЕР_16, колір - сірій, реєстраційний номер НОМЕР_1;

-? частину причепа марки ГБК, 1988 року випуску, модель 8350, тип - причіп (бортовий 2х осьовий, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_17, колір - зелений, реєстраційний номер НОМЕР_2;

-? частину автомобіля марки «ВАЗ», 2007 року випуску, модель 21214, тип - легковий (універсал), номер шасі (кузова, рами): VIN - НОМЕР_18, колір - червоний, реєстраційний номер НОМЕР_3;

-? частину автомобіля марки «ВАЗ», 2005 року випуску, модель 21213, тип - легковий (універсал), номер шасі (кузова, рами): VIN - НОМЕР_19, колір - синій, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704 гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Троїцький районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І.Суський

04.10.18