КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції Катющенко В.П.
№22-ц/824/683/2018 Доповідач Українець Л.Д.
Справа №755/7466/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2018 року в справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гречух О.Я., боржник: ОСОБА_1 , стягувач : Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В

У травні 2018 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гречух О.Я. звернувся в суд з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист у справі № 2-3045/2011, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 01 березня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 275 647, 41 доларів США, та 19 469,97 гривень. Боржнику відомо про відкрите виконавче провадження, проте у наданий державний виконавцем семиденний строк для добровільного виконання судового рішення, заборгованість перед стягувачем на даний час не погашена.

Згідно інформації наданої Державною прикордонною службою України боржник регулярно перетинає державний кордон України.

Ураховуючи наведене, просив суд тимчасово обмежити громадянку України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2012 року у справі № 2-3045/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 275 647, 41 доларів США, та 19 469,97 гривень.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2018 року у задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ АБ «Укргазбанк» подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити постанову, якою подання старшого державного виконавця задовольнити в повному обсязі.

Звертає увагу на те, що з моменту набрання рішенням суду законної сили, ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу в рахунок погашення боргу.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 за період перебування виконавчого провадження на виконанні сім разів перетинала державний кордон України.

Зазначені обставини свідчать про те, що у боржника наявна матеріальна можливість виконати рішення суду, проте остання ухиляється від свого обов`язку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника стягувача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
За пунктом 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.
Судом встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречуха О.Я. від 28.01.2016 року відкрито виконавче провадження №49952203 по виконанню виконавчого листа № 2-3045/2011, виданого 01 березня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Украгазбанк» заборгованості у розмірі 275 647, 41 доларів США, та 19 469,97 гривень.(а.с.7)

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем були здійснені відповідні запити до Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку м. Києва, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Державної інспекції сільського господарства в м. Києві, Головного управління Держпраці у Київській області щодо надання інформації по рухоме та нерухоме майно, цінна папери, що належать на праві власності ОСОБА_1 .

З листа Київського міського БТІ від 29.02.2016 року вбачається, що кв. АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 (а.с.12)

Згідно даних АІС та НАІС ДДАІ м. Києва станом на 02 лютого 2016 року та станом на 15 грудня 2017 року за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано.

Відповідно до відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 15.02.2016 року та 27 листопада 2017 року, ОСОБА_1 ,як особа яка володіє значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу), відсутня. (а.с.11,31)

Згідно листа-відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 18 лютого 2016 року та від 28.11.2017 року, станом на день надання відповіді відомості щодо реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі на території м.Києва та рішення про передачу у власність/користування ОСОБА_1 , в Головному управлінні Держгеокадастру у м. Києві відсутні. (а.с.14,32)

Відповідно листа-відповіді Головного управління держпраці у Київській області від 24 лютого 2016 року та від 11.12.2017 року, за ОСОБА_1 великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальні споруди, парові і водогрійні котли, посудини, що працюють підтиском, трубопроводи пари та гарячої води, в Головному управлінні Держпраці не зареєстровано. (а.с.9-10,37)

Згідно листа-відповіді Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів ОСОБА_1 , про номери рахунків, відкритих, від 15 квітня 2016 року, інформація стосовно даної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, а щодо номерів рахунків зазначено, що остання на обліку в органах ДПС не перебуває. (а.с.15,18)

Відповідно листа-відповіді Пенсійного фонду України від 15 квітня 2016 року, інформації про ОСОБА_1 , як особи, яка отримує пенсію або працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи не знайдено. (а.с.16-17)

15 квітня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 275 647,41 доларів США та 19 469,97 гривень. (а.с.20

З відповіді Головного управління Дердприкордонслужби в м. Києві від 30 листопада 2017 року вбачається, що зареєстрованих тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів за ОСОБА_1 немає. (а.с.38)

Згідно листа-відповіді ДП «Український інститут інтелектуально власності» (Укрпатент») від 28 листопада 2017 року, об`єктів промислової власності за ОСОБА_1 не виявлено.(а.с.39)

16 листопада 2017 року та 12 січня 2018 року державним виконавцем було здійснено виклик ОСОБА_1 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.(а.с.29,40)

Разом з тим, як вірно зауважено судом першої інстанції, матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких підтверджень про вручення або невручення викликів державного виконавця боржнику.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21 листопада 2017 року, ОСОБА_1 в період часу травня-жовтня 2017 року перетинала державний кордон України. (а.с.30)

Звертаючись до суду з поданням державний виконавець зазначав, що рішення суду боржником не виконане, він ухиляється від його виконання та не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна та доходів

Наведені підстави суд першої інстанції обґрунтовано визнав недостатніми для задоволення подання з огляду на наступне.

Значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», не означає саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження і не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Судом встановлено, що державним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, як то: накладення арешту на майно та кошти боржника, вчинені запити до державних установ з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником та його доходів.
За боржником зареєстроване на праві власності нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 , й за рахунок зазначеного майна можливе повне/часткове задоволення вимог стягувача внаслідок його примусової реалізації.
Подання державного виконавця, матеріали виконавчого провадження, копію яких долучено до матеріалів справи, не свідчать про те, що боржник має доходи, проте ухиляється від виконання судового рішення. Державним виконавцем не вчинено дій щодо виходу за місцем проживання боржника, виявлення та опис майна боржника за місцем проживання.
Отже, державний виконавець, не здійснивши відповідних заходів, передчасно звернуся з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого провадження - обмеження боржника у його конституційному праві - праві виїзду за кордон.
Відповідно до розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мін`юсту України від 2 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої Мін`юстом України від 2 квітня 2012 року № 489/20802 в поданні державного виконавця про обмеження виїзду боржника за межі України повинно зазначатись, зокрема, і підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.
Проте, будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, та доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення - виконавцем суду не надано.
Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Суд першої інстанції детально проаналізував доводи подання та наявні докази і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки не доведено, що саме по собі тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 сприятиме погашенню заборгованості.

Ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, тому відсутні підстави до її скасування.

Керуючись статями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 25 жовтня 2018 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва