Справа № 523/8321/18
Провадження №4-с/523/86/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю представника скаржника ОСОБА_1

заінтересованої особи - ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

В скарзі ОСОБА_4 посилається на наступні обставини. Так, 01 грудня 2017 р. Суворовський районний суд м. Одеси видав наказ, яким стягнув з ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 14.11.2017 р. і до досягнення ОСОБА_6 повноліття - 06.02.2020 р., а з 06.02.2020 р. в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття ОСОБА_7 - 06.10.2022 року.

17 січня 2018 р. постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження № 55571367 за заявою ОСОБА_2 про примусове виконання вищевказаного наказу.

Постановою державного виконавця Гойда О.Ю. від 22.02.2018р. ОСОБА_4 було встановлено обмеження у праві виїзду за межі України.

22 травня 2018 р. державним виконавцем Гойдою О.Ю. був складений розрахунок заборгованості по сплаті аліментів (далі Розрахунок), відповідно до якого встановлена заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 станом на 01.05.2018 р. в розмірі 29 922,99 грн.

ОСОБА_4 вважає, що постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та розрахунок державного виконавця та дії з його складання є неправомірними.

Згідно розрахунку вбачається, що державний виконавець при визначенні розміру заборгованості по аліментах виходив з того, що ОСОБА_4 в листопаді, грудні 2017 р. та в квітні 2018 р. отримав заробітну плату в розмірі 1 250 доларів США на місяць, що начебто підтверджується листом ТОВ «Украменнінг ЛТД» від 18.08.2017 р. та від 04.05.2018 р.

Однак, як вбачається зі змісту вищевказаних листів від 18.08.2017 р. та від 04.05.2018 р. скаржник не працював та не працює в ТОВ «Украменнінг ЛТД», а тому в листах товариство зазначає не про отриману заробітну плату, а про розмір коштів який зазначений в контрактах з роботодавцем.

Таким чином, державний виконавець під час складання розрахунку виходив не з розміру реально отриманого доходу, а з розміру коштів, які скаржник начебто повинен отримати згідно контракту, якого в розпорядженні виконавця немає.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно п. 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу від 29.09.2016 р. № 2832/5), сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

В п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6 зазначено, що при визначені заборгованості по аліментам слід також керуватися положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146.

Згідно п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 р. № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

З наведеного випливає, що при визначенні розміру заборгованості по сплаті аліментів необхідно керуватися інформацією, яка підтверджує реальний факт отримання доходу та його точний розмір, оскільки законодавець передбачає визначення розміру аліментів, виходячи з суми отриманого доходу, що залишилася після сплати податків. Доказами отримання доходу та його розміру можуть бути відомості отримані від податкової, роботодавця (довідка про отриману заробітну плату, бухгалтерські документи тощо), банківські документи на підтвердження надходження на рахунок платника аліментів коштів тощо.

Таким чином, державний виконавець фактично виходив з припущень під час розрахунку заборгованості.

В скарзі ОСОБА_4 посилається також на те, що відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

З аналізу вищевказаної норми видно, що для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України необхідно спочатку встановити факт наявності заборгованості зі сплати аліментів, розмір яких має перевищувати сукупний розмір аліментів за 6-ть місяців, тобто постанова про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не може бути винесена раніше спливу шести місяців з моменту виникнення обовязку сплачувати аліменти при умові, що скаржник не платив аліментів взагалі.

В даному випадку, обовязок з виплати аліментів згідно наказу у скаржника виник 14.11.2017 р., а оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем 22.02.2018 р. - до спливу четвертого місяця з моменту виникнення обовязку зі сплати аліментів.

Більше того, перед прийняттям оскаржуваної постанови необхідно спочатку визначити розмір аліментів, що підлягав сплаті в кожному місяці, але яким чином державний виконавець вирахував суму аліментів за листопад, грудень 2017 р. та січень 2018 р. незрозуміло, адже розрахунок заборгованості по сплаті аліментів до прийняття оскаржуваної постанови від 22.02.2018 р. не складався.

Зазначене свідчить про неправомірність оскаржуваної постанови, а тому тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути скасовано судом.

Окрім того, скаржник посилається на те, що він кожного місяця починаючи з листопада 2017 р. сплачує аліменти в сумі 3 000 грн., що також свідчить про виконання рішення та відсутності факту ухилення від обовязку з утримання дітей.

На підставі викладеного, скаржник просить:

визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м ОСОБА_8 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 22.02.2018р. про встановлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;

скасувати встановлене ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 22.02.2018р., тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України;

визнати неправомірним розрахунок по сплаті аліментів від 22.05.2018 р. складений державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 при примусовому виконанні судового наказу № 523/15805/17 та дії державного виконавця щодо його складання;

зобовязати державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 скласти розрахунок по сплаті аліментів при примусовому виконанні судового наказу №523/15805/17, враховуючи наявні у виконавчому провадженні докази на підтвердження отриманого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, доходу та сум сплачених ним аліментів.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що державний виконавець під час визначення розміру розрахунку виходив з припущення отримання заробітної плати, яку скаржник фактично не отримує. Окрім того, він вважає, що державним виконавцем неправомірно було накладено обмеження щодо виїзду скаржника, оскільки заборгованість не перевищувала шести місяців.

Державний виконавець Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

Заінтересована особа ОСОБА_2, а також її представник просили відмовити у задоволенні скарги, вважаючи її необґрунтованою. Так, представник заінтересованої особи пояснив, що скаржник ОСОБА_4 працює моряком та його розмір заробітної плати перевищує розмір мінімального заробітку, який був вказаний у довідці крюингової компанії. ОСОБА_2 також пояснила, що ОСОБА_4 не сплачував аліменти, а кошти її надходили від нього адресувались її матері для погашення боргових зобовязань.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги, які викладені в скарзі підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 01 грудня 2017 р. Суворовський районний суд м. Одеси видав наказ, яким стягнув з ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 14.11.2017 р. і до досягнення ОСОБА_6 повноліття - 06.02.2020 р., а з 06.02.2020 р. в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття ОСОБА_7 - 06.10.2022 року.

17 січня 2018 р. постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження № 55571367 за заявою ОСОБА_2 про примусове виконання вищевказаного наказу.

Постановою державного виконавця Гойда О.Ю. від 22.02.2018р. ОСОБА_4 було встановлено обмеження у праві виїзду за межі України.

На час прийняття вищевказаної постанови від 22.02.2018р. була чинна редакція Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року станом 06.02.2018р..

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 06.02.2018р.) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

В даному випадку, обовязок з виплати аліментів згідно судового наказу у скаржника виник 14.11.2017 р., а оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем 22.02.2018 р. - до спливу четвертого місяця з моменту виникнення обовязку зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно:

визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м ОСОБА_8 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 22.02.2018р. про встановлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;

скасувати встановлене ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 22.02.2018р. , тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

В скарзі ОСОБА_4 також посилається на те, що державний виконавець при визначенні розміру заборгованості по аліментах виходив з того, що він в листопаді, грудні 2017 р. та в квітні 2018 р. отримав заробітну плату в розмірі 1 250 доларів США на місяць, що начебто підтверджується листом ТОВ «Украменнінг ЛТД» від 18.08.2017 р. та від 04.05.2018 р..

Листом ТОВ «Украменнінг ЛТД» від 04.05.2018 р. на імя Першого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 було повідомлено, що ОСОБА_4 перебував в рейсі на судні «Atlantica» з 13.04.2017р. по 27.12.2017р. та його оклад згідно контракту слав 1250 доларів в місяць. З 07.04.2018р. перебуває в рейсі на суді «Alithia» та його оклад згідно контракту слав 1250 доларів в місяць. Листом ТОВ «Украменнінг ЛТД» від 18.08.2018р. повідомлялось, що ОСОБА_4 перебував у рейсі з 13.04.2017р. на суді «Alithia» та його оклад згідно контракту слав 1250 доларів в місяць.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно п. 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції станом на 01.08.2017р.)

наказу від 29.09.2016 р. № 2832/5), сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

В судовому засіданні судом було запропоновано представнику скаржника надати інформацію про місце працевлаштування скаржника, надати копії трудових договорів (контрактів), довідок про отримання заробітної плати, тобто документів, які свідчать про фактичний заробіток (доход) платника аліментів, згідно вимог ч. 1 ст. 195 СК України.

Представник скаржника пояснив, що скаржник дійсно працює моряком, проте чи він дійсно перебуває у рейсі, а також про розмір заробітної плати йому невідомо.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі викладеного, враховуючи факт того, що зі сторони скаржника не надано доказів, які підтверджують його фактичний заробіток та період роботи, то є єдиними доказами, які свідчать про мінімальний заробіток скаржника є саме листи ТОВ «Украменнінг ЛТД» від 18.08.2017 р. та від 04.05.2018 р. необхідно відмовити у задоволенні вимоги щодо

визнання неправомірним розрахунку по сплаті аліментів від 22.05.2018 р. складений державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 при примусовому виконанні судового наказу № 523/15805/17 та дії державного виконавця щодо його складання, а також зобовязання державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 скласти розрахунок по сплаті аліментів при примусовому виконанні судового наказу № 523/15805/17, враховуючи наявні у виконавчому провадженні докази на підтвердження отриманого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, доходу та сум сплачених ним аліментів.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_2 задовольнити частково.

2.Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 22.02.2018р. про встановлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;

3.Скасувати встановлене ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 22.02.2018р. тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України;

4.Вимоги ОСОБА_4 до державного виконавця Першого Суворовського відділу м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_2 щодо визнання

- неправомірним розрахунку по сплаті аліментів від 22.05.2018 р. складений державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 при примусовому виконанні судового наказу № 523/15805/17 та дії державного виконавця щодо його складання;

- щодо зобовязання державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 скласти розрахунок по сплаті аліментів при примусовому виконанні судового наказу № 523/15805/17, враховуючи наявні у виконавчому провадженні докази на підтвердження отриманого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, доходу та сум сплачених ним аліментів залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Суворовський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали, а державним виконавцем з дати отримання копії ухвали.

Суддя Повний текст ухвали складено та підписано 26.10.2018р.