Справа № 188/86/18
Провадження № 2/188/150/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Гречко В.С.

з участю представників -

- позивача - ОСОБА_1

- відповідача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_4 до Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області та ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів , в якому зазначає , що згідно рішення виконкому Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області № 06 від 23.04.1992 р. ОСОБА_6 було дозволено переоформити документи на будівництво будинку № 62 по вул. Пушкіна в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області з ОСОБА_7 у зв"язку з купівлею.

За розпорядженням представника Президента України в Петропавлівському районі Дніпропетровської області № 40 від 04.05.1992 р. ОСОБА_6 отримав паспорт на забудову садиби за вказаною адресою і від того часу продовжував будівництво . Разом з переоформленням забудови у земельно-кадастрововій книзі Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області на ОСОБА_6 була переписана земельна ділянка під забудову площею 0.10 га за тією ж адресою . На цій земельній ділянці був розташований також старий будинок , яким ОСОБА_6 користувався під час будівництва і в якому був зареєстрований , тобто ця адреса була і місцем його проживання .

У зв"язку з закінченням будівництва , вона , як представник ОСОБА_6 01.06.2009 р. звернулася до Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області з приводу оформлення права власності на будівлю і земельну ділянку під нею .

05.06.2009 р. за вих. № 414 Петропавлівська селищна рада Дніпропетровської області повідомила , що земельна ділянка за адресою : вул. Пушкіна , 63 смт. Петропавлівка передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 , згідно рішення № 444-20 / ІV від 19.07.2005 р.

Відповідач - 1 також посилався на рішення виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області № 251 від 16.07.1997 р. " Про дозвіл на закріплення земельної ділянки за гр.ОСОБА_5 в смт. Петропавлівка по вул. Пушкіна , 62 " та рішення № 252 від 16.07.1997 р. " Про дозвіл на переоформлення документів на будівництво житлового будинку по вул. Пушкіна , 62 смт. Петропавлівка гр. ОСОБА_5 " на підставі яких було прийнято рішення № 433-20/ІУ від 19.07.2005 р.

Вважає вищезазначені рішення відповідача-1 протиправними , а передачу земельної ділянки за вказаною адресою у приватну власність ОСОБА_5 незаконною.

Відповідач- 1 одночасно з наданням ОСОБА_6 дозволу на переоформлення документів на будівництво змінив в земельно-кадастровій книзі смт. Петропавлівка запис про землекористувача за адресою знаходження цього будинку по вул. Пушкіна , 63 , зазначивши право ОСОБА_6 як землекористувача земельної ділянки , виділеної під індивідуальне житлове будівництво .

За період дії Земельного кодексу України 1990 року до набрання чинності 01.01.2002 р. новим Земельним кодексом України земельна ділянка , надана ОСОБА_6 під індивідуальне житлове будівництво по вул. Пушкіна , 62 у нього не вилучалася , його право користування нею не припинялося.

Не припинялося право ОСОБА_6 на користування зазначеною земельною ділянкою і в порядку , передбаченому главою 22 Земельного кодексу України 2001 р.

Весь час з квітня 1992 р. і до часу смерті ОСОБА_6 користувався цією земельною ділянкою . Вона також ( позивач ) , весь період шлюбу з ОСОБА_6 користувалася і продовжує користуватися до цього часу вказаною земельною ділянкою . На цій земельній ділянці нею разом з ОСОБА_6 було добудовано житловий будинок , господарські будівлі та споруди , висаджено сад та виноградник , вона обробляє город та постійно проживає за вказаною адресою й зараз .

ОСОБА_5 ( відповідач-2 ) вказаною земельною ділянкою у цей час та й взагалі ніколи не користувався і проживає в іншому місці .

Довідкою № 485 Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області від 15.11.2005 р. підтверджується , що за ОСОБА_6 числиться земельна ділянка площею 0.10 га за адресою по вул. Пушкіна , 62 смт. Петропавлівка . За вказану ділянку ОСОБА_6 сплачував податок на землю , зокрема і в 2004-2005 рр., що підтверджується квитанцією .

Наведеними вище фактами підтверджується та обставина , що спірні рішення були прийняті без відома ОСОБА_6 та про такі рішення йому не повідомляли .

31.03.2012 р. ОСОБА_6 помер , а 05.06.2012 р. вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Питання щодо права користування земельною ділянкою , розташованою за адресою : вул. Пушкіна , 62 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області нотаріусом у досудовому порядку вирішене бути не може , зважаючи на зазначені вище незаконні , на її думку , рішення органу місцевого самоврядування .

Просить суд про наступне .

Визнати протиправними та скасувати :

- рішення виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради від 16.07.1997 р. № 251 " Про дозвіл на закріплення земельної ділянки за гр. ОСОБА_5 в смт. Петропавлівка по вул. Пушкіна , 62 " ;

- рішення виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області № 252 від 16.07.1997 р. " Про дозвіл на переоформлення документів на будівництво житлового будинку по вул. Пушкіна , 62 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області " ;

- рішення Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області від 19.07.2005 р. № 433-2/ІV " Про передачу земельної ділянки у приватну власність " про передачу безкоштовно у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0.10 га ОСОБА_5 смт. Петропавлівка вул. Пушкіна , 62 " .

2. Визнати за ОСОБА_4 , право користування земельною ділянкою площею 0.10 га , призначеною для обслуговування житлового будинку , розташованого за адресою : вул. Пушкіна , 62 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області .

В ході розгляду справи судом по суті позивач та її представник позов підтримали. Позивач надала суду пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного .

Також доповнила , що її покійний чоловік за час перебування з нею у фактичних шлюбних відносинах та під час спільного шлюбу знаходився у неприязних відносинах з своїми батьками , а особливо з батьком , тобто відповідачем- 2. Між ними постійно відбувалися конфлікти не тільки щодо придбаного будинку , а взагалі відбувалися конфлікти на грунті різних поглядів на життя. В зв"язку , з цим на думку позивача покійний чоловік ніяким чином не міг у добровільному порядку відмовитися від земельної ділянки на користь батька . Тим більше у нього були плани збудувати свій будинок , влаштувати своє життя та бути незалежним від батьків.

Про порушене своє право дізналася у 2017 р. коли ОСОБА_6 оформив технічну документацію щодо землеустрою на спірну земельну ділянку та зареєстрував своє права на неї у Державному земельному кадастрі .

Просить суд позов задовольнити у повному обсязі .

Представник відповідача-1 в судове засідання не з"явився. В своєму відзиві зазначає , що позов не визнає , просить відмовити в задоволенні позову.

На обгрунтування своє позиції вказує , що спірні рішення виконкому селищної ради приймалися за заявами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 поданими до Петропавлівської селищної ради і розглянуті у встановленому законом порядку .

Відповідно до повідомлення Петропавлівської селищної ради № 285 від 30.03.2018 р. на заяву від 29.03.2018 р. вх. № 74 , відповідно до ст. 82 " Переліку типових документів , що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування , інших установ , підприємств та організацій строків зберігання документів " …. заяви громадян особистого та другорядного характеру та документи з їх розгляду зберігаються в організації 5 років. Заяви громадян , які надійшли до Петропавлівської селищної ради в період з 1993 по 2001 р. були знищені відповідно до Акту № 4 … від 11.10.2007 р. …

Вищезазначене свідчить про те , що заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на підставі яких було прийнято рішення виконкому … № 251 та 252 від 16.07.1997 р. знищені і не можуть бути приєднані до матеріалів цієї цивільної справи .

Також звертає увагу суду на ту обставину , що рішенням Петропавлівського районного суду від 09.02.2011 р. по справі № 2-а3/2011 за адміністративним позовом з аналогічними позовними вимогами вказані позовні вимоги задоволено , але вищевказане рішення ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2011р. скасовано та провадження по справі закрито. Вказана ухвала в касаційному порядку не оскаржувалася , що свідчить про пропущення передбаченого ст. 257 ЦК України трьохрічного строку звернення з позовом 25.01.2018 р. до суду і питання про їх поновлення з переляком поважних причин його пропуску в поданому позивачем позові не ставиться. Наданий позивачем ОСОБА_8 обстеження матеріально-побутових умов від 26.05.2016 р. підтверджує лише ту обставину , що позивач без належних правових підстав користується майно , яке знаходиться за адресою вул. Пушкіна , 62 смт. Петропавлівка .

Представники відповідача- 2 також позов не визнають. На підтвердження своєї позиції вказують , що з зазначеними у позові доводами та обгрунтуваннями не погоджуються у повному обсязі . Вважають , що позивач не є власником будинку і доказів на підтвердження цією обставину не надано . Виконавчий комітет селищної ради приймав спірні рішення на підставі письмових заяв як ОСОБА_6 так і ОСОБА_5 Прийняті рішення не порушують права позивача. Приватизації земельної ділянки була здійснена відповідно до чинного законодавства.

Просять в позові відмовити .

Вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню.

Судом встановлено , що рішенням виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради народних депутатів від 21.04.1992 р. № 108 було надано дозвіл на переоформлення документів на будівництво житлового будинку по вул. Пушкіна , 62 смт. Петропавлівка з гр-на ОСОБА_7 на ОСОБА_6 у зв"язку з його купівлею.

Розпорядженням представника Президента України від 04.05.1992 р. № 40 ОСОБА_6 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку і видачу паспорта на забудову садиби .

Рішенням виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради народних депутатів Дніпропетровської області № 251 від 16.07. 1997 р. ОСОБА_5 було надано дозвіл на закріплення земельної ділянки розміром 0.10 га по вул. Пушкіна , 62 в смт. Петропавлівка , яка раніше належала ОСОБА_6 Олексійовчиу , в зв"язку з будівництвом житлового будинку.

Довідкою Петропавлівської селищної ради від 15.05.2005 р. ( вих. 485 ) зазначається , що за ОСОБА_6 , згідно кадастрової книги числиться земельна ділянка площею 0.10 га , яка знаходиться за адресою смт. Петропавлівка вул. Пушкіна , 62 .

Квитанцією на прийом податкових платежів серії КМ № 026439 підтверджується той факт , що ОСОБА_6 сплатив земельний податок за земельну ділянку , площею 0.10 га.

В довідці Павлоградського МБТІ № 312 від 04.05.2005 р. виданій ОСОБА_6 зазначається , що готовність недобудованого житлового будинку в смт. Петропавлівка вул. Пушкіна , 62 складає 75 % . Крім того на земельній ділянці знаходиться сарай- Б , літня кухня - В , вбиральня - Г , огорожа № 1-4 . …Також вказується їхня вартість .

Рішенням Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області ( четвертого скликання 20 сесія ) № 433-20/ ІУ від 19.07.2005 р. " Про передачу земельної ділянки у приватну власність " ОСОБА_5 було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0.10 га смт. Петропавлівка вул. Пушкіна , 62.

На заяву ОСОБА_4 ( позивача по справі ) голова Петропавлівської селищної ради 05.06.2009 р. за вих. № 414 повідомив про те , що земельна ділянка за адресою вул. Пушкіна , 62 передана безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 , згідно рішення № 433-20/ІУ від 19.05.2005 р. На підставі довідки з Павлоградського МБТІ власником будівель , які знаходяться на цій земельній ділянці являєтся ОСОБА_5 .

ОСОБА_8 обстеження матеріально-побутових умов від 26.05.2018 р. зазначається , що ОСОБА_4 проживає постійно за адресою - смт. Петропавлівка вул. Пушкіна , 62. Земельною ділянкою користується з 2000 року , спочатку зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , а після його смерті 31.03.2012 р. самостійно. Даною земельною ділянкою , крім ОСОБА_4 , ніхто не користується і ніхто не чинив перешкод в її користуванні.

ОСОБА_9 свідоцтва про одруження , серії І-КИ № 202665 вбачається , що позивач одружилася з ОСОБА_6 19 грудня 2003 р.

ОСОБА_9 свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер 31.03.2012 р. в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області.

05.06.2012 р. позивач звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

З довідок Архівного відділу Петропавлівської РДА Дніпропетровської області вбачається , що ОСОБА_6 , 24.03.2008 р. звертався до голови Петропавлівської селищної ради з заявою , в якій останній просить надати дозвіл на будівлю гаража , літньої бані та перевлаштування будинку , який належить йому на праві приватної власності.

В довідці відповідача- 1 від 17.03.2015 р. ( вих. № 369 ) зазначається , що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 , власник будинку зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ним зареєстрований онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( зареєстрований один ).

Довідками архівного відділу Петропавлівської РДА Дніпропетровської області підтверджується про наявність в базі даних архіву спірних рішень виконкому Петропавлівської селищної ради народних депутатів Дніпропетровської області , а саме рішення № 251 від 16.07.21997 р. : " Розглянувши заяву гр. ОСОБА_5 виконком селищної ради … вирішив : дозволити закріпити земельну ділянку розміром 0.10 га за гр. ОСОБА_5 по вул. Пушкіна , 62 смт. Петропавлівка , яка раніше належала гр. ОСОБА_6 " . На звороті даної довідки є текст заяви ОСОБА_5 на ім"я селищного голови в які останній просить передати йому безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 9.10 га за адресою вул. Пушкіна , 62. Дата 18.07.2015 р.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2011 р. ( справа № 2-а-3/2011 ) адміністративний позов ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 до Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області , третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради від 16.07.1997 р. № 251 , № 252 від 16.07.1997 р. та № 433-20-ІУ задоволено частково. Вказані рішення визнано протиправними та їх скасовано.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2011 р. вказане рішення скасовано та провадження по адміністративній справі закрито. Підставою для прийняття рішення про скасування є та обставина , що судом першої інстанції порушена предметна підсудність. , тобто справи такої категорії повинні розглядати не за правилами КАСУ , а за правилами ЦПК України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2017 р. постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23.08.2017 р. … скасувати , прийняти нову постанову , а саме : " Позов задовольнити частково. Зобов"язати Петропавлівську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_5 від 28.04.2017 р. з приводу внесення змін до рішення Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області № 433-20/ІУ від 19.07.2005 р. " Про передачу земельної ділянки у приватну власність " з урахуванням висновків суду . В решті позову відмовити " .

Судом установлено, що позивач у зв"язку з купівлею набув у власність згаданий вище житловий будинок за адресою : смт. Петропавлівка вул. Пушкіна 62 Дніпропетровської області разом господарськими спорудами у 1992 р. Тобто коли діяли норми Земельного кодекси 1990 року.

Відповідно до ст. 39 ЗК України ( 1990 р. ) при переході права власності на будівлю і споруду переходить право користування земельною ділянкою або її частиною.

ОСОБА_9 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_9 п. 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЗК України ( 1990 р. ) та ч. ч.3,4 ст. 142 ЗУ України ( 2001 р. ) припинення права користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача проводиться за його заявою на підставі рішення відповідної ради.

ОСОБА_9 з частинами другою, третьою, п'ятою ст. 158 ЗК України ( 2001 р. ) виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України), є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, вирішення земельних спорів (пункт «й» частини першої статті 12 ЗК України).

Відповідно до положень пункту 34 частини першої 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях селищної ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

ОСОБА_9 з підпунктом 5 пункту «б» частини першої 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Частиною першою статті 393 ЦК України встановлено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Крім того ,відповідно до положень ст.155 ч.1 ЗК України у разі видання органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо користування належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

ОСОБА_9 роз'яснень, даних у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", розглядаючи позови про захист прав землекористувачів земельних ділянок, суд має перевіряти законність рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його незаконність.

Приймаючи рішення про задоволення позовних , бере до уваги вищезазначені норми діючого матеріального законодавства , а також те , що предметом спору є два рішення № № 251 та 252 від 16.07.1997 р. , які оскаржуються позивачем.

Підставою для прийняття першого оскаржуваного рішення № 251 від 16.07.1997 р. виконкомом Петропавлівської селищної ради була та обставина , що ОСОБА_5 звернувся до виконкому з заявою про надання дозволу на закріплення земельної ділянки по вул. Пушкіна , 62 в смт. Петропавлівка в зв"язку з будівництвом житлового будинку. В зв"язку з цим йому , ОСОБА_5 дозволили закріпити за ним спірну земельну ділянку.

В той же час з тексту даного документа не вбачається , що є заява про відмову землекористувача ОСОБА_6 від своєї земельної ділянки.

Підставою для прийняття другого оскаржуваного рішення № 252 від 16.07.1997 р. виконкомом Петропавлівської селищної ради була інша обставина , а саме , ніби-то наявність двох заяв , тобто заява про добровільну відмову від земельної ділянки землекористувача ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 та заява самого ОСОБА_5 . З тексту останнього рішення вбачається , що ці заяви були написані вказаними особами в зв"язку неможливістю будівництва будинку.

Крім того , з тексту оскаржуваного рішення не можна дійти висновку про те , що в даному документі йдеться про передачу земельної ділянки від однієї особи до іншої . В даному тексті йдеться про надання дозволу на переоформлення документів на будівництво будинку по вул. Пушкіна , 62 смт. Петропавлівка.

Отже , правомірність дій виконкому Петропавлівської селищної ради можна було б вважати законними при тій умові, що обидва рішення за своїм логічним висновком стосуються добровільно передачі спірної земельної ділянки та при умові , якби суду були надані належні та достовірні докази , а саме заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а таких доказів відповідачі суду не надали .

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Таким чином оскаржувані позивачем рішення виконкому селищної ради за змістом та сутністю містять положення, які порушували права ОСОБА_6 щодо його права користування земельної ділянкою.

Аналогічної позиції суд дотримується і оспорюваного рішення № 433-20/1V від 19.07.2005 р. Адже , неправомірність даного рішення є похідною обставиною від попередніх оспорюваних рішень , щодо яких суд дійшов висновку про їх незаконність.

Щодо доводів відповідачів про строки позовної давності .

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому відповідно до частин першою, п'ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Виходячи зі змісту статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судом позивач про своє порушене право дізналася від того часу , коли відповідач-2 , тобто ОСОБА_5 , отримавши оспорювані рішення виконкому , почав приватизацію спірної земельної ділянки.

ОСОБА_9 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається , що 24.02.2017 р. ОСОБА_5 ( відповідач-2 ) отримав у приватну власність спірну земельну ділянку та зареєстрував її у відділі Держгеокадастру Петропавлівського району Дніпропетровської області та їй було присвоєно кадастровий номер - :04:002:1119 .

Отже , вищезазначена дата і є тією датою коли позивач дізналася про порушення свого права. Суд не приймає доводи відповідачів відносного того , що датою з якої слід обчислювати строки позовної давності є 2001 р. , тобто коли рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09.02.2011 р. було скасоване апеляційним судом Дніпропетровської області.

На думку суду з вказаної дати і до 24.02.2017 р. реальної загрози порушення прав позивача не існувало .

Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідача-1 судових витрат на користь позивача , так як саме даною особою фактично були порушенні права позивача .

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 4, 12,19 , 81 , 141 , 229, 247 , 265 , 268 ЦПК України , 9,27,29,30,31,36 , 67 ЗК України ( 1990 р. ) , ст. 152,155 ЗК України ( 2001 р. ) , ст. ст. 261, 267, 413 , 1216, 1218,1219,1225 ЦК України , Законом УРСР «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» (далі Закон № 533-XII) в

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області та ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити у повному розмірі .

1. Визнати протиправними та скасувати :

- рішення виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради від 16.07.1997 р. № 251 " Про дозвіл на закріплення земельної ділянки за гр. ОСОБА_5 в смт. Петропавлівка по вул. Пушкіна , 62 " ;

- рішення виконавчого комітету Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області № 252 від 16.07.1997 р. " Про дозвіл на переоформлення документів на будівництво житлового будинку по вул. Пушкіна , 62 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області " ;

- рішення Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області від 19.07.2005 р. № 433-2/ІV " Про передачу земельної ділянки у приватну власність " про передачу безкоштовно у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0.10 га ОСОБА_5 смт. Петропавлівка вул. Пушкіна , 62 " .

2. Визнати за ОСОБА_4 , право користування земельною ділянкою площею 0.10 га , призначеною для обслуговування житлового будинку , розташованого за адресою : вул. Пушкіна , 62 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області .

Стягнути з Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4 1405.60 грн. , що є судовими витратами позивача при сплаті судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.10.2018 р.

Суддя ОСОБА_10