Справа № 310/8908/17
26 жовтня 2018 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Дубровської Н.М.
за участю секретаря судового засідання - Гоноболіної О.І.
відповідача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердянськ в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини, в частині вирішення питання про ухвалення додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн., та за заявою ОСОБА_2 про стягнення на його користь з позивача оплату правничої допомоги адвоката у сумі 2500 грн.,
30 липня 2018 року рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, додаткові витрати на дитину у сумі 2407 (дві тисячі чотириста сім) 49 копійок, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок, визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 з матір'ю дитини ОСОБА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 807 (вісімсот сім) гривень 54 копійки. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 472 (чотириста сімдесят дві) гривні 46 копійок. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
06 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про стягнення з відповідача на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн.
05 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення на його користь з позивача оплату правничої допомоги адвоката у сумі 2500 грн.
Суд, з урахуванням положень ст. 188 ЦПК України вважає, що заяви позивача та відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі підлягають об'єднанню в одне провадження, оскільки обидві заяви подані в рамках однієї цивільної справи та спільний їх розгляд є доцільним.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час розгляду питання про ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення, просив стягнути з позивача на його користь витрати, які він поніс на оплату правничої допомоги адвоката у сумі 2500 грн. У задоволенні заяви позивача про стягнення з нього оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн. просив відмовити з підстав, зазначених у його письмовому запереченні від 05 вересня 2018 року.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, про які зазначено у заявах сторін, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема письмовими доказами.
Згідно ч.ч. 2, 4 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Як вбачається з заяви позивача ОСОБА_1 від 06 серпня 2018 року, остання просить стягнути з відповідача на її користь оплату правничих професійних послуг у сумі 3000 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач надала копію угоди № б/н від 04 грудня 2017 року укладеною між нею та адвокатом ОСОБА_5 (а.с.195), копію квитанції до прибуткового касового ордеру № б/н від 10 грудня 2017 року на суму 2000 грн. (а.с. 196), опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом ОСОБА_5 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину (справа №310/8908/17) (а.с. 197), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім'я ОСОБА_5 (а.с. 198). Зазначена заява подана у порядку, передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України.
Аналізуючи додані до заяви ОСОБА_1 документи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З копії угоди № б/н від 04 грудня 2017 року вбачається, що між адвокатом ОСОБА_5 як Виконавцем та ОСОБА_1 як Замовником укладено договір на представництво інтересів Замовника і здійснення від його імені всіх процесуальних дій, аналізу документації, підготовку необхідних документів, юридичного супроводу угоди, представництво в судах, в тому числі адміністративних та господарських, в державних та громадських організаціях і закладах, надання правової допомоги при придбанні об'єкта нерухомості. Вартість послуг (робіт), передбачених справжнім Договором складає 3000 грн.
Необхідною передумовою розподілу судових витрат у розумінні п. 1 ч.2 ст. 137 ЦПК України є розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою. З Угоди №б/н від 04 грудня 2017 року, укладеної між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_5 не вбачається, що ця угода передбачає підготовку документів конкретно саме по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини. До того ж, сума, яку ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 складає 3000 грн. не співпадає з сумою, зазначеною у квитанції до прибуткового касового ордеру № б/н від 10 грудня 2017 року, а саме 2000 грн.
Разом з тим, слід зауважити, що в порушення вимог чинного законодавства позивачем надано не оригінал доказу і не належним чином засвідчену його копію, а ксерокопію доказу. Отже, ксерокопія Угоди № б/н від 04 грудня 2017 року та ксерокопія квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 10 грудня 2017 року не є належним доказом на підтвердження факту понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом ОСОБА_5 у розмірі 3000 грн. у даній справі, у зв'язку з чим заява задоволенню не підлягає. Разом з тим, суд критично ставиться до тверджень відповідача ОСОБА_2 щодо відсутності підстав для представництва ОСОБА_4 інтересів ОСОБА_1, оскільки матеріали справи містять копію довіреності ОСОБА_1 на представництво її інтересів в судових органах України будь-якої ланки ОСОБА_4 (а.с. 27, 39), яка відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.
Вирішуючи вимоги відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на його користь оплату правничої допомоги адвоката у сумі 2500 грн. за його заявою від 05 вересня 2018 року, суд виходив з наступного.
13 березня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на заяву про уточнення позовних вимог про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, про визначення місця проживання малолітньої дитини (а.с. 93-97), в якому, окрім іншого, просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь понесені ним витрати на правову допомогу у сумі 2500 грн. В обґрунтування заявлених вимог відповідачем надано Договір про надання професійної правничої допомоги від 31 січня 2018 року, укладений між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з приводу надання професійної правничої допомоги по справі № 310/8908/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини (а.с. 98), квитанцію №1 від 05 березня 2018 року про сплату ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_6 2500 грн. за правничу допомогу за Договором від 31 січня 2018 року та Акту від 05 березня 2018 року (а.с. 99), а також Акт про перелік та вартість наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги від 31 січня 2018 року відповідачу ОСОБА_2 по справі № 310/8908/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини від 05 березня 2018 року (а.с. 100), який відповідно до п.п. 2.2. Договору від 31 січня 2018 року є невід'ємною частиною Договору.
Відповідно до акту про перелік та вартість наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги від 31 січня 2018 року відповідачу ОСОБА_2 по справі № 310/8908/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини від 05 березня 2018 року, надана правнича допомога складається з наступного:
1.Консультації відносно характеру спірних правовідносин, узгодження правової позиції з урахуванням судової практики - 2 години; ознайомлення з позовною заявою та дослідження розрахунку ціни позовних вимог і доданих до заяви документів (квитанцій, чеків, тощо) - 2 години, що складає 1000 грн.
2. Ознайомлення з заявою про уточнення (збільшення розміру) позовних вимог, дослідження розрахунку ціни уточнених позовних вимог і доданих до заяви документів (квитанцій, чеків, тощо) - 2 години; підготовка та складання відзиву на заяву про уточнення (збільшення розміру) позовних вимог - 4 години, що складає 500 грн.
3.Представництво та захист інтересів у суді (підготовка та участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції) - 1 година, що складає 1000 грн.
Виходячи з наведеного, витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем ОСОБА_2 складають разом 2500 грн. Як вбачається з акту про перелік та вартість наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги від 31 січня 2018 року відповідачу ОСОБА_2, виконавець адвокат ОСОБА_6 своїм підписом свідчить про сплату клієнтом (відповідачем ОСОБА_1.) всієї суми за надані послуги, а Клієнт підтверджує факт надання правничої допомоги (відповідних послуг) і оплати зазначеної грошової суми, що також вбачається з квитанції №1 від 05 березня 2018 року про сплату ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_6 2500 грн. за правничу допомогу за Договором від 31 січня 2018 року та Акту від 05 березня 2018 року (а.с. 99).
У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.
Розмір витрат на правову допомогу визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Згідно Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (зі змінами від 06 грудня 2016 р.), відповідно до ст.1 розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Оскільки розмір витрат на правову допомогу адвоката співмірний і містить всі складові, передбачені ч.4 ст.137 ЦПК України, послуги обумовлені договором виконані у повному обсязі, а відповідачем сплачена сума гонорару, суд, приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.
Враховуючи, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 додаткових витрат на дитину, розмір витрат на правничу допомогу на користь відповідача підлягає стягненню з позивача у розмірі 1851 грн. 85 коп., який обраховувався наступним чином:
9210 грн. 65 коп. (заявлена сума позивачем про стягнення додаткових витрат на дитину) - 2407 грн. 49 коп. (сума додаткових витрат, яка присуджена до стягнення) = 6803 грн. 16 коп. (сума додаткових витрат, яка відхилена судом для стягнення);
9210 грн. 65 коп. (заявлена сума позивачем про стягнення додаткових витрат на дитину): 6803 грн. 16 коп. (сума додаткових витрат, яка відхилена судом для стягнення) = 1,35 (коефіцієнт відхилених позовних вимог позивача);
2500 грн. (сума витрат на правничу допомогу, яку просить стягнути відповідач): 1,35 (коефіцієнт відхилених позовних вимог позивача) = 1851 грн. 85 коп. (розмір витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача).
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Керуючись ст.ст. 76, 95, 133, 137, 141, 188, 270 ЦПК України,
Заяву ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн. (справа №310/8908/17 провадження № 2др/310/18/18) та заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення (справа №310/8908/17 провадження № 2др/310/19/18) об'єднати в одне провадження, об'єднаній справі присвоїти №310/8908/17 (провадження №2др/310/18/18).
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 310/8908/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини.
У задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача оплати правничих професійних послуг у сумі 3000 грн. - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, понесені ним витрати на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 1851 (одна тисяча вісімсот п'ятдесят одна) гривня 85 копійок.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 26 жовтня 2018 року.
Суддя Н. М. Дубровська