Справа № 146/1366/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" жовтня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Сідак Н.П.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 сільської ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 26 квітня 2012 року помер її батько ОСОБА_6 в с. Високе Томашпільського району Вінницької області, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, розташований по вулиці Шкільній, № 20 в с. Високе Томашпільського району Вінницької області. До смерті батька вона проживала разом з ним в даному будинку.

Крім неї спадкоємцями є її мати ОСОБА_2, брати ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які від прийняття спадщини відмовляються на користь неї.

Спадщину позивач прийняла в установлений законом строк так як спільно проживала із ОСОБА_6

ОСОБА_1 звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак, надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Від відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 надійшли заяви, в яких просять справу слухати без їх участі, позов визнають.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 квітня 2012 року в с. Високе Томашпільського району Вінницької області помер ОСОБА_6 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на спадкове майно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є дочкою покійного ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І АМ № 481373 виданого 5 липня 1976 року Вербівською сільською радою (а.с.7).

Позивач 03.10.1998 року уклала шлюб з ОСОБА_7, взявши прізвище чоловіка ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ № 292359 виданого 03 жовтня 1998 року ОСОБА_5 сільською радою Томашпільського району (а.с.8).

Згідно довідки № 166 від 06 серпня 2018 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_5 сільської ради Томашпільського району після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Високе Томашпільського району Вінницької області по вул. Шкільній, 20. Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцем за законом залишилася дочка ОСОБА_1, яка на протязі шести місяців все спадкове майно прийняла (а.с.10).

З свідоцтва про право власності на домоволодіння вбачається, що власником житлового будинку № 20 по вул. Шкільній, № 20 є ОСОБА_6 (а.с.21).

Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 149 від 29 серпня 2018 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок № 20, розташований по вул. Шкільній, в с.Високе Томашпільського раойну Вінницької області зареєстровано за ОСОБА_6. До складу спадкового майна входить житловий будинок літ «А», веранда літ «а», ганок літ «а1», підвал під верандою літ «а2», літня кухня літ «Б», підвал літ «б2», вхід у підвал літ «б1», веранда літ «б», сарай літ «В», 1- ворота, 2 хвіртка (а.с. 15).

З заяв ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вбачається, що вони відмовляються від прийняття спадщини (а.с.12, 13, 14).

Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 326/01-30 від 12 вересня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_1 відмовлено, у звязку відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 22).

Згідно повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 386/0116 від 05 жовтня 2018 року спадкова справа після померлого 26 квітня 2012 року ОСОБА_6 не заведена (а.с. 28, 37).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1276 ЦК України, передбачено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК Україниу разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з квитанції Приватбанк № 0.0. .1 від 12 вересня 2018 року, позивачем ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 1768 гривень 20 коп.

Враховуючи, що відповідачі позов визнали до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 884 грн. 10 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, 1261, ч. 1-3, 5 ст. 1268, 1276 ЦК України, статтями 12,13,76,78, 95, 200, 263-265, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 26 квітня 2012 року в с. Високе Томашпільського району Вінницької області на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 20, розташований по вул. Шкільній в с. Високе Томашпільського району Вінницької області.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці с. Високе вул. Шкільна, 20 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 з державного бюджету 884 грн. 10 коп (вісімсот вісімдесят чотири гривні 10 копійок) сплаченого нею судового збору згідно квитанції № 0.0. .1 від 12 вересня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.Скаковська