Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2015/18

Номер провадження: 2-к/511/1/18

"26" жовтня 2018 р.Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.

при секретарі Волковій А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна

клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці №2 Камешковського району Владимирської області РФ від 16.12.2016року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області через Головне територіальне управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України, надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці № 2 Камешковського району Владимирської області РФ від 16.12.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 коштів на утримання неповнолітньої дитини .

Підставою звернення ОСОБА_1 до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці № 2 Камешковского району Владимирської області РФ про стягнення коштів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 є рішення мирового судді судової дільниці №2 Камешковського району Владимирської області РФ від 16.12.2016 року, яке набрало законної сили 02.03.2017 року. Відповідно до довідки мирового судді судової дільниці м.Камешково та Камешкового району Владимирської області РФ рішення мирового судді від 16.12.2018року на території Россійської Федерації не виконувалось.

Суд, у відповідності дост. 467 ЦПК України, письмово повідомив боржника ОСОБА_2 про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та запропонував йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Поштове повідомлення повернулося з відміткою: «не проживає». Відповідно до адресної довідки Відділу надання адміністративних послуг апарату Роздільнянської міської ради та її виконавчого комітету було встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 83.Заперечень з боку боржника у визначений час до суду не надходило. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області призначено розгляд клопотання у судовому засіданні 26.10.2018 року.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду клопотання, що не перешкоджає у відповідності до ч. 5ст. 467 ЦПК України розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши клопотання та подані документи дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Частиною 1ст. 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно дост. 81 Закону України «Про міжнародне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, які виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Між Російською Федерацією і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м.Мінську 22.01.1993 року, та ратифікована Законом України від 10.11.1994 року.

Відповідно до ст. 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, проходження процедури визнання та виконання рішення іноземного суду на території України відноситься до компетенції суду.

Відповідно до ст. 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни №12від 24.12.1999року «Пропрактику розглядусудами клопотаньпро визнанняй виконаннярішень іноземнихсудів таарбітражі іпро скасуваннярішень,постановлених упорядку міжнародногокомерційного арбітражуна територіїУкраїни» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Умови Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах дотримані. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності дост. 468 ЦПК України- не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що клопотання про визнання і примусове виконання рішення мирового судді судової дільниці № 2 Камешковського району Владимирської області РФ про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 25.08.2013року народження у розмірі однієї четвертої заробітку та (чи) іншого доходу щомісячно, починаючи з 24.03.2016 року до досягнення дочкою повноліття, підлягає задоволенню.

Частиною 8ст.467ЦПК України передбачено, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.467,469,470 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці №2 Камешковського району Владмирської області - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці №2 Камешковського району Владимирської області від 16.12.2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Україна, зареєстрованого за адресою : Україна , м.Роздільна, вул.Радісна 83, проживаючого за адресою: Україна, Одеська область, м.Роздільна, вул.Фрунзе 24 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ( проживаючої за адресою: РФ Владимирська область Камешковський район п.ім.Красіна, АДРЕСА_1) коштів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 25.08.2013року народження в розмірі однієї четвертої заробітку і (чи) іншого доходу щомісячно, починаючи з 24.03.2016 року і до досягнення нею повноліття . Стягнути з ОСОБА_2 в дохід бюджету Камешковського району Владимирської області держмито в розмірі 300(триста) рублів РФ.

Видати виконавчі листи на проведення стягнення зазначених сум.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_4