Справа № 523/583/17
Провадження №2/523/336/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2018 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором кредиту, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з ОСОБА_6 суму боргу за договором кредиту в розмірі 7 421,58 грн. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 було укладено договір № б/н про надання встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 3 000,00 грн., відповідно до якого, він отримав споживчий кредит. З часу отримання кредиту відповідач належним чином не виконував грошове зобов'язання в наслідок чого виникла заборгованість. ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_1. 30.01.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до нотаріальної контори із претензією до боржника. Жоден із спадкоємців, спадщину після смерті ОСОБА_7, не приймав. Враховуючи те, що дружина померлого ОСОБА_7, проживала разом із спадкодавцем на час смерті то вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки із заявою про відмову від прийняття спадщини не зверталася. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору просить стягнути з ОСОБА_6, заборгованість за кредитом, відсотки, штрафні санкції та понесені судові витрати. Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, після її смерті відкрилася спадщина, із заявами про прийняття якої звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Ухвалою суду від 26.07.2017р., зазначені особи були залучені до участі в справі як правонаступники відповідачки у правовідносинах, які допускають правонаступництво.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, із наданням згоди на ухвалення заочного рішення.

Відповідачі про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомляли.

Рішення ухвалено за відсутності учасників справи.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7, 29.03.2010 року було укладено договір № Б/Н про надання встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 3 000,00 грн., відповідно до якого ОСОБА_7, отримав споживчий кредит в зазначеній сумі. Строк дії договору встановлено строком на два роки із продовженням дії картки, при відсутності попередження сторін про його припинення, на той самий строк. З часу отримання кредиту ОСОБА_7, належним чином не виконував грошове зобов'язання Та з 31.05.2010 року в односторонньому порядку припинив виконання грошового зобов'язання. Також встановлено, що ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Не зважаючи на це, кредитор ПАТ КБ «ПриватБанк» продовжував нараховувати відсотки та штрафні санкції до 29.01.2015 року. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1., (день смерті боржника) сума боргу становить 7 421,58 грн., в тому числі борг: тіло кредиту 2 871,97 грн., відсотки за користування кредитом 4 549,61 грн., що підтверджується розрахунком боргу.

Крім того, 30.01.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до нотаріальної контори із претензією до спадкоємців померлого боржника ОСОБА_7 Жоден із спадкоємців, спадщину після смерті ОСОБА_7, не приймав. Враховуючи те, що дружина померлого ОСОБА_7, проживала разом із спадкодавцем на час смерті то вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки із заявою про відмову від прийняття спадщини не зверталася. Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, після її смерті відкрилася спадщина, із заявами про прийняття якої звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Із вимогою до правонаступників померлої ОСОБА_6, кредитор ПАТ КБ «ПриватБанк» не звертався.

В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 608 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Отже, зі змісту зазначених норм права слід дійти висновку про те, що спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями (п. 32 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012р.)

Крім того, суд звертає увагу на вимоги частин третьої та четвертої ст. 1281 ЦК України, якими визначено, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Право вимоги у ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7, виникло з моменту нездійснення чергового платежу померлим ОСОБА_7, (строк настання вимоги), а саме з 31.05.2010р., отже саме з цього часу слід обчислювати строк права вимоги, але кредитор звернувся із вимогою до спадкоємця тільки 13.01.2017р., (а.с. 3), після того як померла ОСОБА_8

Встановлений ч. 4 ст. 1281 ЦК України строк права вимоги (один рік) не є строком позовної давності, а є присічним в силу закону, отже не може бути продовжений, поновлений, або змінений. Присічний строк, встановлений законом, суд застосовує незалежно від заяви сторін про його застосування.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-89, 264-268 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором кредиту - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.01.2018 року.

Суддя: