Провадження №22-ц/772/128/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач :Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 рокуСправа № 137/1404/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Сала Т.Б., Медвецького С.К.

при секретарі: Агєєвій Г.В.

за участю ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Літинського районного суду від 21.11.2017 року, постановлену о 12 годині 04 хвилини в приміщенні Літинського районного суду суддею Гопкіним П.В., у цивільній справі за заявою ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Хмільницького відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Вінницькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В с т а н о в и л а :

05.10.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеною заявою, вказуючи, що вона є вдовою ОСОБА_4, який займаючи посаду першого секретаря Літинського райкому ЛКСМ України, трагічно загинув 30.06.1982 року при виконанні службових обов'язків, внаслідок ДТП під час перебування у відрядженні, пов'язаному із закріпленням за сільськогосподарськими підприємствами (колгоспи, радгоспи) Літинського району Вінницької області у відповідності до існуючої па той час в УРСР організаційно-розпорядчої структури контролю за господарствами агропромислового сектору. Наявність документів про проведення розслідування загибелі ОСОБА_4 та про результати такого розслідування архівною довідкою державного архіву Вінницької області від 15.09.2017 року № 07-202/3 не встановлено.

З метою отримання одноразової допомоги згідно Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007року № 24, просила встановити факт загибелі ОСОБА_4, 30.06.1982 року в результаті нещасного випадку на виробництві.

До початку розгляду справи по суті представник заінтересованої особи заявив клопотання про залишення даної заяви про встановлення факту без розгляду, мотивуючи його тим, що у даній справі вбачається спір про право, зокрема права на виплату одноразової грошової допомоги.

Ухвалою Літинського районного суду від 21.11.2017 року заяву ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Хмільницького відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду. Роз'яснено ОСОБА_2, що вона має право звернутися на загальних підставах до суду в порядку позовного провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначену ухвалу суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а справу направити для продовження розгляду.

Зазначила, що суд не звернув увагу на те, що встановлення факту загибелі її чоловіка породжує для неї юридичні наслідки, у вигляді виникнення майнового права на отримання одноразової допомоги, передбаченої п. 1.1. ч. 1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 24від 27.04.2007 року. Вважає, що встановлення факту загибелі ОСОБА_4 в результаті нещасного випадку на виробництві, не пов'язане із наступним вирішенням спору про право, оскільки останнє передбачено вказаним порядком.

Заперечень проти апеляційної скарги не надійшло.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 просила встановити факт загибелі ОСОБА_4, 30.06.1982 року в результаті нещасного випадку на виробництві та зазначала, що встановлення цього факту необхідно для отримання одноразової допомоги.

Постановляючи ухвалу по справі, суд виходив з того, що кінцевою метою звернення до суду з заявою про встановлення цього факту є отримання страхових виплат, а відтак пов'язане з спір про право, зокрема про право на отримання грошової (фінансової допомоги), який всупереч принципам розгляду справ окремого провадження повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Даний висновок суду відповідає обставинам справи та діючому законодавству, яке регулює спірні правовідносини. Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час винесення ухвали суду) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ст. 256 ЦПК України( в редакції на час винесення ухвали судом) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно розяснень, які містяться в п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31 березня 1995р., з наступними змінами у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо про це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявниця не може отримати документ, що посвідчує факт загибелі її чоловіка в результаті нещасного випадку на виробництві іншим шляхом та те, що встановлення факту загибелі ОСОБА_4 в результаті нещасного випадку на виробництві, не пов'язане із наступним вирішенням спору про право, є безпідставними.

Відповідно до п. 1.1. ч. 1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 24від 27.04.2007 року, дія цього Порядку поширюється на потерпілих та осіб, які мають на це право, а також на осіб, право яких на отримання відшкодування шкоди було встановлено раніше згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

Оскільки право заявниці на отримання відшкодування їй не було раніше встановлено відповідно до діючого на той час законодавства, а також в звязку з запереченням представником заінтересованої особи наявності у неї такого права, апеляційний суд вважає, що висновок суду, що встановлення цього факту повязується з наступним вирішенням спору про право, є вірним.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про встановлення факту, який має юридичне значення, та зазначені норми права в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що суд правомірно дійшов висновку про залишення заяви без розгляду, а доводи апеляційної скарги про відсутність спору про право, не відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених висновків суду, а тому підлягають відхиленню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Літинського районного суду від 21.11.2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня її проголошення. У випадку проголошення вступної і резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення сторін ,остання може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення (вручення) повного судового рішення.

Головуючий: Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

ОСОБА_5

Повний текст судового рішення складено 18.01.2018 року

Згідно з оригіналом:

Суддя: Копаничук С.Г.