Справа № 738/1784/18
№ провадження 2-о/738/72/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

суддi ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання Гронь О.К.

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області спpаву за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Менський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Заява обґрунтована тим, що 27 січня 2016 року помер його рідний брат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2. З метою проведення реєстрації смерті брата він звернувся до Менського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з відповідною заявою, проте, йому було відмовлено у державній реєстрації смерті та розяснено, що рішення суду про встановлення факту смерті особи є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі медичних документів оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі. Факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується свідоцтвом про смерть ДНР №103088, виданим 30 липня 2018 року Донецьким місцевим відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки та довідкою про причину смерті №384 від 03 лютого 2016 року. Проте, відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані, призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Посилаючись на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.317 ЦПК України заявник просить встановити факт смерті його рідного брата ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце народження: м. Воркута Республіки Коми, який помер 27 січня 2016 року в м. Донецьк, у віці 65 років.

Заявник та представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, заявник надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені у статті 317 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження серії ЯЭ №274807, виданого16 жовтня 1957 року на імя «Кіндер Віктора Павловича» та серії ДК №184536, виданого 11 квітня 1952 року на імя «Кіндера Олександра Павловича», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, є рідними братами.

З копії свідоцтва про смерть ДНР №103088, виданого 30 липня 2018 року Донецьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки вбачається, що 27 січня 2016 року в Донецькій Народній Республіці, місто Донецьк Куйбишевський район, помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, про що 03 лютого 2016 року був зроблений запис акта про смерть №128.

Відповідно до довідки про причину смерті №384 від 03 лютого 2016 року, виданої відділом судмедекспертизи трупів ОСОБА_5 бюро судово-медичної експертизи, причиною смерті померлого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, є атеросклеротична хвороба серця.

З довідки від 26 вересня 2017 року, виданої відділом експертизи трупів вбачається, що 29 січня 2016 року в Донецькому судово-медичному морзі досліджувався труп ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, акт розтину №381. Смерть зареєстрована 03 лютого 2016 року на підставі лікарського свідоцтва №384 від 03 лютого 2016 року. 10 лютого 2016 року ОСОБА_3 був похований на Лозовському кладовищі за рахунок коштів міського бюджету.

Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відмовлено ОСОБА_2 у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3, який помер 27 січня 2016 року, у звязку з тим, що заявником на підтвердження факту смерті надано документ, виданий на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_2, як близький родич, а саме рідний брат, має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для проведення реєстрації смерті у відповідності з законодавством України.

Надані заявником докази у їх сукупності підтверджують факт смерті ОСОБА_3, який помер 27 січня 2016 року у віці 64 роки.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території.

Керуючись статтями 263265, 293, 294, 315 319, 354 ЦПК України, -

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Менський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Республіка Коми, м. Воркута, який помер 27 січня 2016 року в м. Донецьк, у віці 64 роки.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене учасником справи шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення виготовлений 26 жовтня 2018 року.

Суддя Н.В.Волошина