Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судці Воробйова А.В., за участю секретаря Крижко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи- приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи- приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2017 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований 21.03.2017 року за № 2154 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів на загальну суму 24897,25 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на загальну суму 640 грн.

10 липня 2018 року апеляційним судом Запорізької області винесено постанову, якою апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» залишена без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2017 року у цій справі залишено без змін.

09.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат.

Учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, незважаючи н те, що про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Як встановлено в п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання заяви про забезпечення доказів або позову судовий збір сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 320,00 грн.

Під час ухвалення рішення судом було вирішено питання щодо розподілу частини судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору, а саме лише за подачу позову, і не вирішено питання щодо розподілу витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

18.10.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову. До заяви додано квитанцію № 1 від 18.10.2017 року про сплату судового збору у розмірі 320,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Отже, під час розгляду справи в суді, ОСОБА_1 понесла витрати у вигляді судового збору не лише за подачу позовної заяви в розмірі 640 гривень, але й у вигляді судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову в сумі 320,00 гривень.

Разом із тим, при ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати, а саме, про судовий збір, сплачений позивачем при поданні до суду заяви про забезпечення позову, який він просить стягнути з відповідача.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне доповнити резолютивну частину рішення абзацом: «ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на загальну суму 640 грн. судовий збір у розмірі 320,00 грн.», так як позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Доповнити резолютивну частину рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2017 року у справі № 335/10803/17 (провадження № 2/335/1884/2017) за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи- приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Воробйов