Справа № 299/3272/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 жовтня 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» на заочне рішення Виноградівського районного суду від 11 січня 2018 року (головуючий суддя Бак М.Д.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі: Банк) звернулося в суд із указаним позовом, посилаючись на те, що згідно договору б/н від 21.02.2013 Банк надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» і «Тарифами», складає між ним та ОСОБА_2 договір про надання банківських послуг.

Вказував, що позичальник не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, унаслідок чого в нього перед ОСОБА_2 утворилася заборгованість станом на 30.09.2017 у розмірі 14007,86 гривень, з яких: 485,78 грн. - за кредитом, 9478,85 грн. - за відсотками, 2900,00 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 643,23 грн. - штраф (процентна складова).

У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість у розмірі 14007,86 гривень та судові витрати.

Рішенням Виноградівського районного суду від 11.01.2018 у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

На це рішення подав апеляційну скаргу Банк. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до того, що договір є укладеним, щодо нього діє презумпція правомірності правочину; боржником зобовязання не виконано належним чином та кошти не повернуті; строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці; строк дії картки визначено до 31.01.2017, а з позовом до суду Банк звернувся у жовтні 2017 року; заборгованість за кредитом, процентами, комісією слід стягнути станом на 30.09.2017.

Відповідач в судові засідання апеляційного суду неодноразово не зявлялась. Судові повістки направлялись як за адресою, вказаною у анкеті-заяві, на підставі якої відповідачу було видано кредит, так і за зареєстрованим місце проживання відповідача відповідно до даних Виноградівського районного відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (зареєстрована з 24.12.2015). Судові повістки з обох адрес повертались апеляційного суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 97-98) ита з відміткою «не проживає» (а.єс. 108-111). Відповідно до ст.128 ЦПК днем вручення повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Апеляційним судом на сайті Апеляційного суду Закарпатської області було розміщено повідомлення про судове засідання у даній справі, призначене на 24.10.2018 (а.с.117). Справу розглянуто за відсутності відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника банку, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банком не доведено обставин щодо укладення між сторонами кредитного договору, який є договором приєднання, не надано документів, які є складовими договору, не доведено наявну заборгованість.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального і процесуального права.

Встановлено та вбачається із матеріалів справи, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н від 21.02.2013, шляхом приєднання (ч.1 ст.634 ЦК України), згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Свою згоду ОСОБА_1 висловила у власноручно підписаній анкеті-заяві про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг». Відповідач погодився із тим, що підписана нею заява разом з «Памяткою клієнта», «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між ним та ОСОБА_2 договір про надання банківських послуг (а.с. 6).

Щодо цього договору діє презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Таким чином, місцевий суд дійшов помилкового висновку про недоведеність факту укладення договору приєднання між сторонами.

Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг» Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням ОСОБА_2, і Клієнт дає право ОСОБА_2 в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписанням цього договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого ОСОБА_2.

При видачі картки ліміт було встановлено 0,00 грн., 24.11.2014 - збільшено кредитний ліміт до 300.00 грн., а 20.01.2015 до 500,00 грн. (а.с.105)

Відповідно до п.1.1.3.2.3 «Умов і правил надання банківських послуг» Банк має право змінювати ОСОБА_2, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміну розміру наданого кредитного ліміту, зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно п.1.1.3.1.9 договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням ОСОБА_2 і без попереднього повідомлення клієнта.

Згідно п. 1.1.7.12 «Умов і правил надання банківських послуг» договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк.

Пунктом 1.1.2.4 «Умов і правил надання банківських послуг» передбачено, що у разі незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_2, позичальник зобовязаний звернутися до ОСОБА_2 для розірвання договору і погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_2, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, наданих власнику і його довіреним особам. Уразі незгоди зі списанням коштів з картрахунка інформувати (також письмово, якщо вирішення питання передбачає таку необхідність) Банк про це протягом тридцяти пяти днів з моменту списання.

Згідно пункту 2.1.1.12.5 Умов строк погашення процентів за кредитом та комісією визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Відповідно до пункту 2.1.1.2.11 «Умов і правил надання банківських послуг» картка дійсна до останнього календарного дня місяця указано на лицевій стороні картки.

Відповідач не подавав до ОСОБА_2 заяви про розірвання договору стосовно незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_2.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами або стороною.

Зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору.

Встановлено, що строк дії виданої відповідачу картки визначено до кінця січня 2017 року, тобто до 31.01.2017 (а.с. 104).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів на рахунку вбачається, що ОСОБА_1 користувалася карткою, здійснювала зняття кредитних коштів, частково вносила кошти на погашення заборгованості, зокрема здійснювала погашення 20.01.2015, 21.01.2015, 03.02.2015, 14.03.2015 (а.с. 4, 82-84).

Сторони визначили строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця вказаного на картці, тобто 31.01.2017, при цьому з позовом Банк звернувся 25.10.2017.

Оскільки позичальник не виконала належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, її заборгованість станом на 30.09.2017 у розмірі 14007,86 гривень, з яких: 485,78 грн. - за кредитом, 9478,85 грн. - за відсотками, 2900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована складова), 643,23 грн. - штраф (процентна складова).

Правильність наданого ОСОБА_2 розрахунку заборгованості відповідач не оспорював.

При цьому відповідачем у встановленому процесуальному порядку не спростовано належними та допустимими доказами, що сума заборгованості перед кредитором є іншою, ніж та, що зазначена у розрахунку позивача; відповідачем не надано контррозрахунку; не надано будь-яких відомостей щодо погашень боргу, у більшому розмірі ніж зазначено позивачем. Отже, відповідачем не наведено доводів і не подано належних і допустимих доказів на спростовання розрахунку заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відтак, такий розрахунок є належним та допустимим доказом, який підтверджує розмір заборгованості за укладеним договором.

З урахуванням наведеного заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, через невідповідність висновків обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, слід скасувати з підстав, передбачених п.п.3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При предявленні позову ОСОБА_2 було сплачено 1600,00 грн. судового збору (а.с. 1), а за подачу апеляційної скарги 2400,00 грн. (а.с. 85). Відтак на користь ОСОБА_2 з відповідача слід стягнути 4000,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ст. 381, 382 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Виноградівського районного суду від 11 січня 2018 скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії ВР № 298861, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 лютого 2013 року станом на 30 вересня 2017 року у розмірі 14007,86 гривень, з яких: 485,78 грн. заборгованість за кредитом, 9478,85 грн. - заборгованість за відсотками, 2900,00 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована складова), 643,23 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» 4000,00 грн. у відшкодування судових витрат, з яких 1600,00 грн. за розгляд справи у суді першої інстанції та 2400,00 грн. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Головуюча:

Судді: