КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 758/9096/15-ц Головуючий у 1-й інстанції суддя: Войтенко Т.В.

30 жовтня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу виконуючого обов'язки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Шевченка Андрія Миколайовича на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про роз'яснення рішення суду в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Шведсько-Українська група - «SU GROUP», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання виконати умови договору,

ВСТАНОВИВ:

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1258/2018
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року позов задоволено частково. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» списати з рахунку, на якому розміщено депозитний вклад в іноземній валюті в розмірі 83 000 дол. США за договором №79839-44.14 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська Русь» від 13.09.2013, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Київська Русь», із зарахуванням коштів у еквіваленті до національної грошової одиниці - гривні за курсом НБУ на дату вчинення операції в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості ПрАТ «Шведсько-Українська група - «SU GROUP» за кредитним договором № 27529-20/11-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 07.07.2011. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» списати з рахунку, на якому розміщено депозитний вклад у національній валюті в розмірі 1 000 000 грн. за договором банківського вкладу №36242-30-1 «Лояльний» від 08.08.2008 (з урахуванням змін і доповнень), укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Київська Русь», із зарахуванням коштів у рахунок часткового погашення кредитної заборгованості ПрАТ «Шведсько-Українська група - «SU GROUP» за кредитним договором № 27529-20/11-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 07.07.2011 р. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» списати з рахунку, на якому розміщено депозитний вклад у розмірі 750 000 грн. за договором № 36154-30-11 «Незалежність» банківського вкладу в національній валюті від 08.08.2008 (з урахуванням змін і доповнень), укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Київська Русь», із зарахуванням коштів у рахунок часткового погашення кредитної заборгованості Приватного акціонерного товариства «Шведсько-Українська група - «SU GROUP» за кредитним договором № 27529-20/11-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 07.07.2011 р. У задоволенні решти позовних вимог, у тому числі до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відмовлено.

У березні 2018 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладу фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» І.В. Біла звернулася до суду із заявою про роз'яснення рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року в задоволенні вищевказаної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі виконуючий обов'язки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Шевченко А.М. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та заяву про роз'яснення судового рішення задовольнити. Посилається на необґрунтованість ухвали суду.

Вказує, що у зв'язку з відкликанням банківської ліцензії та запровадження в установі ПАТ «Банк «Київська Русь» процедури ліквідації всі рахунки клієнтів, на яких обліковувались залишки грошових коштів, в т.ч. вкладні рахунки, відкриті на ім'я вкладників Банку було закрито. Зазначає, що на даний час та на момент ухвалення рішення суду першої інстанції грошові вклади позивачів фактично перестали міститись на вкладних рахунках, а почали обліковуватись у вигляді кредиторських вимог на позабалансових рахунках, а тому виконання рішення у спосіб визначений в його резолютивній частині є незрозумілим.

У судовому засіданні представник позивачів - ОСОБА_5 заперечував проти апеляційної скарги та просив її відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, будучи обізнаними про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомили.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачів, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що причини, з яких заявник просить роз'яснити судове рішення, стосується процедури проведення банківських операцій, які регулюються окремими нормативними актами. Суд позбавлений повноважень роз'яснювати рішення не з підстав незрозумілості його суті та дій, які необхідно вчинити відповідачу на виконання рішення, а з метою роз'яснення процедури (механізму) вчинення таких дій (виконання зобов'язань).

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 віл 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Зазначені норми права свідчать про те, що роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його виконання.

Роз'ясненню підлягає виключно резолютивна частина рішення у разі, якщо вона допускає неоднозначність його тлумачення, що може спричинити виникнення проблемних питань, пов'язаних із виконанням цього рішення.

Так, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року позов задоволено частково.Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» списати з рахунку, на якому розміщено депозитний вклад в іноземній валюті в розмірі 83 000 дол. США за договором №79839-44.14 банківського вкладу в іноземній валюті «Київська Русь» від 13.09.2013, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Київська Русь», із зарахуванням коштів у еквіваленті до національної грошової одиниці - гривні за курсом НБУ на дату вчинення операції в рахунок часткового погашення кредитної заборгованості ПрАТ «Шведсько-Українська група - «SU GROUP» за кредитним договором № 27529-20/11-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 07.07.2011. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» списати з рахунку, на якому розміщено депозитний вклад у національній валюті в розмірі 1 000 000 грн. за договором банківського вкладу №36242-30-1 «Лояльний» від 08.08.2008 (з урахуванням змін і доповнень), укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Київська Русь», із зарахуванням коштів у рахунок часткового погашення кредитної заборгованості ПрАТ «Шведсько-Українська група - «SU GROUP» за кредитним договором № 27529-20/11-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 07.07.2011 р. Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» списати з рахунку, на якому розміщено депозитний вклад у розмірі 750 000 грн. за договором № 36154-30-11 «Незалежність» банківського вкладу в національній валюті від 08.08.2008 (з урахуванням змін і доповнень), укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Київська Русь», із зарахуванням коштів у рахунок часткового погашення кредитної заборгованості Приватного акціонерного товариства «Шведсько-Українська група - «SU GROUP» за кредитним договором № 27529-20/11-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 07.07.2011 р. У задоволенні решти позовних вимог, у тому числі до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відмовлено (т. 2, а. с. 54-72).

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін (т. 2, а. с. 130-148).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в роз'ясненні рішення суду, оскільки останнє викладено повно та зрозуміло.

Заявник при поданні вищезгаданої заяви повинен був вказати, що саме у рішенні є незрозумілим, які є варіанти тлумачення рішення, як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини рішення суду може вплинути на ефективність його виконання.

Разом з тим, при розгляді заяви в суді апеляційної інстанції, заявником не вказано зазначених обставин.

Щодо роз'яснення порядку виконання вказаного рішення, то колегія суддів з урахуванням того, що останнє було винесено судом першої інстанції у відповідності з прохальною частиною позовної заяви теж вважає такою, що не підлягає задоволенню, оскільки саме такий спосіб стягнення суми заборгованості позивач просив застосувати суд першої інстанції, звертаючись з позовною заявою.

Матеріали справи свідчать, що резолютивна частина рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 травня 2016 року є чітка, зрозуміла, яка не підлягає іншого тлумачення.

Доводи апеляційної скарги про те, що запроваджено процедуру ліквідації в ПАТ «Банк «Київська Русь» та грошові вклади позивачів фактично перестали міститись на вкладних рахунках, а тому виконання рішення у спосіб визначений в його резолютивній частині є незрозумілим не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки фактично ставиться питання про зміну резолютивної частини рішення.

Оскільки ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.

Крім того, прохальна частина вказаної заяви фактично зводиться до незгоди заявника з рішенням суду по суті позовних вимог. За таких обставин він не позбавлений права на його касаційне оскарження.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконуючого обов'язки Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Шевченка Андрія Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняттята оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст Постанови складено 31.10.2018.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В.Шахова