Провадження № 2/161/3707/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Маковецькій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 свою заяву мотивує тим, що 23.11.2017 року помер її чоловік ОСОБА_3. Їхня сімя проживала і в даний час проживає у будинку батька її чоловіка - ОСОБА_4, який розташований у с.Несвіч Луцького району по вулиці Центральній №28.

Витягом з погосподарської книги №2 за 2018 рік Городищенської сількської ради Луцького району Волинської області від 20.07.2018року № 497 підтверджується, що по особовому рахунку №01-0137-1 будинок з господарськими будівлями і спорудами у с.Несвіч Луцького р-ну , вул.Центральна,28 належить ОСОБА_4.

06.01.1990 року власник будинковолодіння ОСОБА_4

Іларіонович помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть , актовий запис №01 від 08.01.1990 року, складений Несвічівською сільською радою Луцького району Волинської області.Родинні відносини її чоловіка ОСОБА_3 та його батька ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвом про народження її чоловіка, актовий запис № 30 від 22.11.1951 року, складений Несвічівською сільською радою Луцького району.

Після смерті ОСОБА_4 вони з чоловіком продовжували проживати у спірному будинку, що підтверджується довідкою Городищенської сільської ради Луцького району від 27.07.2018року №510.

Після смерті свого батька ОСОБА_4 її чоловік ОСОБА_3 прийняв спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та управління майном, тобто в порядку ст.549 п.1 ЦК УРСР , в редакції 1963 року , який діяв на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Городищенської сільської ради Луцького району від 20.07.2018року № 500, проте останній не оформив своїх спадкових прав.

Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, у відповідності до ст.1261 ЦК України, як подружжя, який пережив спадкодавця .

Після смерті чоловіка вона фактично прийняла спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Центральна, 28 у с.Несвіч Луцького району, як особа, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Городищенської сільської ради Луцького району від 20.07.2018року № 499.

Відповідач у справі їхня дочка, ОСОБА_2 , після смерті батька спадщину не прийняла і не претендує на неї, про що написала відповідну заяву від 03.08.2018 року, посвідчену адміністратором відділу надання адміністративних послуг Городищенської сільської ради.

Інших спадкоємців на спадщину немає, тому в даний час вона звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане будинковолодіння.

На її заяву нотаріус видала постанову від 31.08.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії . Причиною відмови є те, що на спадкове будинковолодіння у неї немає правовстановлюючих документів, а також у свідоцтві про народження її чоловіка ОСОБА_3 зроблена помилка у написанні прізвищ її чоловіка та батька останнього, у свідоцтві про народження прізвища її чоловіка і його батька їх прізвища записані «Кустарнік» (ОСОБА_6 та ОСОБА_7). У решті документів їхні прізвища записані «Кустарник».

Із постанови нотаріуса слідує, що їй слід звернутись до суду для захисту своїх спадкових прав на спадкове будинковолодіння. Спадкові справи після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не відкривалась.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, який помер 06.01.1990 року, а саме: на житловий динок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами , який знаходиться у с. Несвіч Луцького району Волинської області по вул.Центральній буд. № 28.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності ,згідно з якою позовні вимоги підтримує.

Відповідач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 206842, виданого виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області 24 листопада 2017 року, актовий запис № 12, вбачається, що 24 листопада 2017 року помер ОСОБА_3. Місце смерті - с.Несвіч Луцького району Волинської області. (а.с.6).

Останній є чоловіком позивача, що підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу , актовий запис №16 від 17.11.1973 року, складений сільською радою с. Несвіч Луцького району Волинської області.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, яка складається, в тому числі, з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Несвіч, вул. Центральна, 28.

Витягом з погосподарської книги №2 за 2018 рік Городищенської сількської ради Луцького району Волинської області від 20.07.2018року № 497 підтверджується, що по особовому рахунку №01-0137-1 будинок з господарськими будівлями і спорудами у с.Несвіч Луцького р-ну , вул.Центральна,28 належить ОСОБА_4.

06.01.1990 року власник будинковолодіння ОСОБА_4

Іларіонович помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть , актовий запис №01 від 08.01.1990 року, складений Несвічівською сільською радою Луцького району Волинської області.

Судом встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, що підтверджуються свідоцтвом про його народження , актовий запис № 30 від 22.11.1951 року, складений Несвічівською сільською радою Луцького району.

Також судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 позивач та її чоловік ОСОБА_3, який помер 24.11.2017р. продовжували проживати у будинку с.Несвіч Луцького району , вул.Центральна,28 , який належить ОСОБА_4, що випливає з довідки Городищенської сільської ради Луцького району від 27.07.2018року №510.

Таким чином, чоловік позивача ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 шляхом вступу у фактичне володіння та управління майном, тобто в порядку ст.549 п.1 ЦК УРСР ( редакції 1963 року) , який діяв на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Городищенської сільської ради Луцького району від 20.07.2018року № 500, проте чоловік позивача не оформив своїх спадкових прав, не отримав свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок.

У статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя заповіту не складав.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , який його пережив та батьки.

Отже, відповідно до ст.1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, як подружжя, яка пережила спадкодавця .

Крім того, до спадкомців першої черги за законом належить дочка ОСОБА_3-ОСОБА_2, яка є відповідачем у справі .

Остання спадщину після смерті батька не прийняла і не претендує на неї, про що написала відповідну заяву від 03.08.2018 року, посвідчену адміністратором відділу надання адміністративних послуг Городищенської сільської ради.

Судом встановлено, що інших спадкоємців на спадщину немає.

З матеріалів справи випливає, що позивач в установлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане будинковолодіння, проте постановою про відмову у вчиннні нотаріальної дії , винесеною приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_5 31.08.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Разом з тим, статтею 1296 ч.3 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Крім того, після смерті чоловіка позивач фактично прийняла спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Центральна, 28 у с.Несвіч Луцького району, як особа, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Городищенської сільської ради Луцького району від 20.07.2018року № 499.

У відповідності до ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким , що прийняв спадщину.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач прийняла спадщину, проте не має можливості оформити її в установленному Законом порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину , а тому позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с.Несвіч, вул.Центральна буд. №28.

Керуючись ст.ст. 2, 4 , 5, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1270, 1296 ЦК України, суд, -

ухвалив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами , який знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Несвіч, вул.Центральна буд. №28, що належить ОСОБА_4, який помер 06 січня1990 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта