Провадження №2-і/772/5/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач :Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 січня 2018 рокуСправа № 127/2-200/2004м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Медяний В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Копаничук С.Г., Оніщуку В.В., Медвецькому С.К.,

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича за участю заінтересованої особи - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Ярушевської Ірини Ігорівни,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2017 року, постановлену в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області о 12:27 год. суддею Бессараб Н.М.,

в с т а н о в и в:

В провадженні Апеляційного суду Вінницької області перебуває зазначена цивільна справа.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено колегію суддів в складі: головуючого судді Копаничук С.Г., суддів: Оніщука В.В. та Медвецького С.К.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року у справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10 січня 2018 року справу призначено до розгляду.

До початку розгляду справи надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддям Копаничук С.Г., Оніщуку В.В. та Медвецькому С.К. з мотивів, як він вважає, їх зацікавленості в результаті розгляду даної справи, оскільки ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15 січня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Копаничук С.Г. і Сало Т.Б. у іншій справі з мотивів того, що зазначені судді вже мають свою сталу думку стосовно виконання судового рішення у цивільній справі № 127/2-200/2004.

Судді Оніщук В.В. і Медвецький С.К. також приймали участь у справі № 127/2-200/2004, яка є предметом розгляду 22 грудня 2017 року та прийняли своє рішення.

В зв'язку із цим, на думку ОСОБА_1, існують обставини, що викликають у нього сумнів в неупередженості та об'єктивності зазначених суддів.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22 січня 2018 року зупинено провадження в цивільній справі, питання про відвід передано на розгляд судді, який не входить до складу колегії, яка розглядає дану справу.

Згідно із ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід з підстав, на його думку, упередженості та зацікавленості суддів Копаничук С.Г., Оніщука В.В. та Медвецького С.К., вважаю, що такі доводи не ґрунтуються на законі та є суб'єктивною думкою ОСОБА_1

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді. Зокрема, в п. 5 ч.1 цієї статті встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Як вбачається, підставами які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості суддів Копаничук С.Г., Оніщука В.В. та Медвецького С.К., на думку ОСОБА_1, є те, що суддя Копаничук С.Г. має свою думку стосовно, того, що виконавче провадження по виконанню судового рішення у цій справі № 127/2-200/2004, стосовно зміни дати його його звільнення і розрахунку виконано і закінчено в законний спосіб, а судді Оніщук В.В. і Медвецький С.К. також приймали участь в цій же справі № 127/2-200/2004 та вже висловили оцінку стосовно виконання рішення суду в ній.

Однак, встановлено, що у даній справі з єдиним унікальним номером заведені провадження за різними скаргами ОСОБА_1, які мають окремий предмет оскарження, а тому не є тотожними. Зокрема, дане провадження заведено за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича щодо повернення виконавчого листа, де боржником є начальник управління ДВС ГТУЮ в м. Києві ОСОБА_2

Таким чином, зазначені провадження відкрито в рамках цивільної справи № 127/2-200/2004, однак за різними скаргами ОСОБА_1М на рішення, дії і бездіяльність державних виконавців і мають свій окремий предмет оскарження, а тому не є тотожними.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, враховуючи висловлену ОСОБА_1 суб'єктивну оцінку питання довіри даному складу суду, на якій він наполягає, для усунення будь-яких можливих сумнівів щодо об'єктивності та неупередженості суддів, з метою реалізації права на справедливий суд, вважаю, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу, якщо є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (Рішення Європейського суду по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 р.).

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб'єктивної оцінки сторони у справі, тобто, якщо сторона має сумнів в безсторонності суду, хоча об'єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що учасник даного процесу має суб'єктивне враження упередженості та необ'єктивності суддів, щоб усунути сумніви щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення у відповідності до принципів ст. 6 Європейської Конвенції, вимог ст. ст. 36, 39 та з метою виключення сумнівів в об'єктивності та неупередженості, вважаю, що необхідно задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Копаничук С.Г., Оніщуку В.В. та Медвецькому С.К.

Враховуючи викладене, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.36, 39-41, 389 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Копаничук С.Г., Оніщуку В.В., Медвецькому С.К. задовольнити.

Цивільну справу передати на повторний автоматизований розподіл між суддями відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.М. Медяний

Згідно з оригіналом: