Справа № 357/6424/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Бондаренко О.В. при секретарі - Бондаренко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

12.06.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 05.07.1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2012 року шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають трьох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею, вона самостійно їх утримує, виховує та забезпечує всім необхідним, а відповідач ухиляється від обовязку щодо утримання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, аліменти на користь інших осіб не сплачує, інших неповнолітніх дітей немає. Також, старший син, ОСОБА_3, продовжує навчання у Національному університеті біоресурсів і природокористування України на факультеті «Землекористування», на денній формі навчання, через те не має можливості працювати, а відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. У зв'язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, до закінчення навчання, сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення повноліття у розмірі 50% з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати подачі позову.

21.08.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно ч.8 ст. 128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї за зареєстрованою у встановленому порядку адресою місця проживання, згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС Київської області (а.с. 17), та розяснено його право подати відзив на позовну заяву та всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.

07.09.2018 року позивач ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, на час навчання, але не більше як до осягнення ним 23 років та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 копію заяви про уточнення позовних вимог від 07.09.2018 року отримав 18.09.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с. 29, 30).

Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав та клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін станом на 19.10.2018 року до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 05.07.1997 року по 21.05.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №1003/4579/2012 ( а.с. 35). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та копією рішення суду від 11.05.2012 року ( а.с. 13, 14, 35).

З довідки про місце проживання та склад сімї № 4761 від 08.08.2018 року (а.с.22) вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, також з нею зареєстровані і проживають її діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання (а.с. 17), відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, що також підтверджується копією паспорта (а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» дітей віком до 6 років встановлений: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Отже, враховуючи, що відповідач здорова та працездатна особа, інших осіб не утриманні немає, в добровільному порядку ухиляється від утримання неповнолітніх дочки та сина, відзив проти позову, належні та допустимі докази в підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти не надав, проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей не заперечує, суд, максимально враховуючи інтереси дітей, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частина з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 12.06.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому виповнилося 20 років, навчається на 4 курсі Національного університету біоресурсів і природокористування України на факультеті «землевпорядкування», денної форми навчання, освітній ступінь «Бакалавр», термін навчання по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою №181 від 10.09.2018 року (а.с. 32), зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 3-5, 9-10, 22), не працює, стипендію не отримує, що підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_3 №716 від 13.09.2018 року (а.с. 33), відповідач ОСОБА_2 фізично здоровий та працездатний, на утриманні недієздатних осіб не має, іншим особам аліменти не сплачує,добровільно матеріальної допомоги на утримання та навчання сина не надає, що не заперечується відповідачем.

Згідно довідки №5 від 12.09.2018 року про доходи (а.с. 34) позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, працює у ФОП ОСОБА_6 на посаді дизайнер меблів та отримує мінімальну заробітну плату з березня 2018 року по серпень 2018 року в розмірі 3750,00 грн. щомісячно.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів та визначення їх розміру, суд керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, враховує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається на денній формі навчання, не працює, стипендію не отримує, перебуває на утриманні матері, а відповідач здорова та працездатна людина, іншим особам аліменти не сплачує, відзив проти позову, належні та допустимі докази в підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, не надав, отже проти стягнення з нього аліментів на сина не заперечує.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та стягує з відповідача аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частина з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 12.06.2018 року і до закінчення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчання, але не більше як досягнення ним 23 років.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, згідно Закону України «Про судовий збір», з відповідача стягується судовий збір в дохід держави в розмірі 1409,60 грн.

Керуючись ст. ст. 180 183, 182, 191,199-200 СК України, ст. ст.4, 12, 13, 76-81, 141-142, 258-259, 264, 265, 268, 274-279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер: відсутній, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частина з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.06.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер: відсутній, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частина з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.06.2018 року і до закінчення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчання, але не більше як досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1409,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

СуддяОСОБА_7