Справа № 341/2160/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/25/18
Головуючий у 1 інстанції Юсип І. М.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючої Василишин Л.В.,

суддів: Максюти І.О., Матківського Р.Й.,

секретаря Мельник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, за апеляційною скаргою ПАТ «Креді Агріколь Банк» на рішення Галицького районного суду у складі судді Юсип І.М., ухвалене 06 червня 2018 року,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулось до суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014 року визнано мирову угоду між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_2 щодо сплати заборгованості за Кредитним договором № 459/704364 від 04 серпня 2008 року.

За умовами мирової угоди відповідач взяв на себе зобов'язання до 25.06.2015 року сплатити залишок несплаченої суми боргу, а також всі нараховані проценти в порядку та на умовах визначених Кредитним договором.

Відповідач не виконав свої зобов'язання за мировою угодою в частині сплати нарахованих процентів, розмір заборгованості по яких станом на 25.06.2015 року становив 576,13 доларів США.

Позивач вважає, що відповідачем неналежно виконані умови мирової угоди, у зв'язку з чим, збільшивши позовні вимоги (а.с.46-47), просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 459/704364 від 04 серпня 2008 року, яка станом на 10.03.2017 року становить 1964, 06 доларів США.

Рішенням Галицького районного суду від 06 червня 2018 року у задоволенні позову ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» відмовлено.

ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач належним чином виконала умови мирової угоди.

Так, за умовами мирової угоди, затвердженої ухвалою Галицького районного суду від 19.11.2014 року у справі №341/2261/14-ц, зокрема пунктом 3 передбачено кінцевий строк для погашення заборгованості за кредитним договором від 04.08.2018 року, а саме до 25.06.2015 року. Тобто відповідач зобов'язалась повністю погасити кредитну заборгованість у розмірі 93 054,99 грн. частинами не менше, ніж по 13600 грн. щомісячно, а в червні 2015 року (до 25.06.2015 року) - сплатити залишок заборгованості, а також всі нараховані проценти в порядку та на умовах, визначених кредитним договором.

Однак, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 24.04.2015 року відповідачем сплачено суму меншу, ніж передбачено умовами мирової угоди, а саме - 3600 грн.

Крім того, станом на кінцеву дату 25.06.2015 року відповідачем не виконано умови п.3 Мирової угоди щодо повної сплати заборгованості за кредитом та нарахованими процентами. Як встановлено судом, платіж в розмірі 21500,0 грн. сплачено відповідачем лише 29.01.2016 року. Таким чином відповідач прострочив погашення боргу понад 6 місяців та не сплатив нараховані проценти.

Наведеним обставинам суд першої інстанції не дав належної оцінки, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке позивач просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» задоволити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України сторонами не подавався.

Ухвалами Апеляційного суду Івано-Франківської області від 09.07.2018 року та 19.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Креді Агріколь Банк» на рішення Галицького районного суду від 06 червня 2018 року та призначено до розгляду в Апеляційному суді Івано-Франківської області.

Згідно до абзацу третього пункту 3 розділу XII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та пункту 8 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжували здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до ч.6 статті 147 закону України «Про судоустрій і статус суддів» у частині виконання рішень про утворення судів та п. 3 ч.1 ст. 31 ЦПК України справу за єдиним унікальним номером № 341/2160/16-ц 04.10.2018 року передано для розгляду до Івано-Франківського апеляційного суду у зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Івано-Франківської області.

В силу дії ч.1 ст.351 ЦПК України, судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі вищенаведених положень законодавства апеляційна скарга ПАТ «Креді Агріколь Банк» на рішення Галицького районного суду від 06 червня 2018 року підлягає розгляду Івано-Франківським апеляційним судом.

В засіданні апеляційного суду представник банку ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала, просила її задоволити.

Представник ОСОБА_2, ОСОБА_4 скаргу заперечила, вважає її безпідставною та просить її відхилити.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2014 року визнано укладену між представником Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Шкребтієнком Олександром Ігоровичем та ОСОБА_2 мирову угоду.

Судом визнано мирову угоду з наступними умовами:

1 - Відповідач визнає свої зобов'язання перед Позивачем на підставі Кредитного договору № 459/704364 від 04 серпня 2008 року в сумі 103 054,99 гривень (сто три тисячі п`ятдесят чотири гривні 99 копійок) і які є предметом розгляду цивільної справи № 341/2261/14-ц в Галицькому районному суді Івано-Франківської області.

Частина зобов`язань в сумі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок) Відповідачем сплачена до моменту підписання даної угоди. Залишок стягуваної суми становить 93054,99 грн (дев`яносто три тисячі п`ятдесят чотири гривні 99 копійок).

2 - Відповідач зобов'язується та гарантує сплатити залишок стягуваної суми, шляхом розстрочки платежу в розмірі та в строки, встановлені в п. 3 цієї угоди.

Позивач в свою чергу зобов`язується здійснити прощення частини заборгованості в сумі визначеній в п.5 даної угоди за умови належного виконання умов цієї угоди Відповідачем.

3 - Відповідач за текстом даної угоди беззаперечно та добровільно перераховує суму заборгованості в розмірі 93 054,99 грн (дев`яносто три тисячі п`ятдесят чотири гривні 99 копійок), на рахунок вказаний Кредитором в строк до 25 червня 2015 року частинами в сумі не менше 13600.00 грн.(тринадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) щомісячно не пізніше 25 числа кожного місяця починаючи з листопада 2014 року. В червні 2015 року, але не пізніше 25 червня 2015 року Відповідач зобов`язується сплатити залишок несплаченої суми боргу, а також всі нараховані проценти в порядку та на умовах визначених кредитним договором № 459/704364 від 04 серпня 2008р. та сплатити судові витрати понесені Позивачем при поданні позову в сумі 1 030.00 грн. (одна тисяч тридцять гривень 00 копійок).

4 - Відповідач має право достроково погасити борг в повному обсязі або частково.

5 - Позивач заявляє, що у випадку належного виконання мирової угоди не матиме жодних майнових претензій до Відповідача з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди. Позивач заявляє,що у випадку належного виконання мирової угоди він зобов`язується здійснити прощення нарахованої пені в сумі 2239,89 грн. (дві тисячі двісті тридцять дев`ять гривень 89 копійок) яка є предметом судового розгляду по справі № 341/2261/14-ц та не нараховувати пеню (інші штрафні санкції) які б підлягали до сплаті Відповідачем у відповідності до умов кредитного договору № 459/704364 від 04 серпня 2008року.

7 - Сторони усвідомлюють, що провадження у справі № 341/2261/14-ц в Галицькому районному суді Івано-Франківської області після затвердження судом даної мирової угоди підлягає до закриття із наслідками передбаченими ст. 206 ЦК України.

8 - Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов'язання, передбаченого цією мировою угодою.

9 - Сторони домовились, що всі взаємовідносини між Позивачем і Відповідачем з моменту затвердження цієї мирової угоди судом регулюються даною мировою угоду і ухвалою суду про її затвердження.

10 - Ухвала про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом згідно п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження».

11 - Виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди здійснюються відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

12 - У разі порушення Відповідачем строків погашення боргу, дія цієї угоди у частині надання Відповідачу відстрочки та часткового прощення припиняється.

13 - У разі припинення дії цієї угоди в частині надання Відповідачу відстрочки Відповідач зобов'язана сплатити несплачену суму боргу, в сумі 93054.99 грн (дев`яносто три тисячі п`ятдесят чотири гривні 99 копійок) протягом 15 днів з дня порушення строків погашення боргу.

14 - У разі несплати Відповідачем сум боргу у порядку, визначеному цією мировою угодою Позивач має право направити ухвалу про затвердження цієї мирової угоди до органів державної виконавчої служби для виконання шляхом стягнення з Відповідача суми боргу в сумі 93054, 99 грн (дев`яносто три тисячі п`ятдесят чотири гривні 99 копійок) за вирахуванням здійснених Відповідачем платежів за цією мировою угодою, про яку Позивач вказує у заяві про відкриття виконавчого провадження».

У зв'язку з укладенням і визнанням даної мирової угоди провадження по цивільній справі закрито.

20.12.2016р. банк звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за мировою угодою, оскільки вважає, що на її виконання відповідачем не сплачено відсотки за договором на час визнання угоди судом, а внаслідок неналежного її виконання, банк нарахував проценти за договором, які просить стягнути разом із 3% річних за ст.625 ЦКУ.

Зокрема, згідно поданого розрахунку банк нарахував заборгованість за Кредитним договором №459/704364 від 04 серпня 2008 року станом на 10.03.2017 року в сумі 1964, 06 доларів США, з яких:

- 10, 92 доларів США - нараховані відсотки за період з 01 лютого 2017 року по 28 лютого 2017 року;

- 3,09 доларів США - нараховані відсотки за період з 01 березня 2017 року по 10 березня 2017 року;

- 1 882,13 доларів США - прострочені відсотки;

- 67,11 доларів США - 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

В ході розгляду справи апеляційним судом, представником банку подано додаткове письмове пояснення з розрахунком від 08.10.2018 року та від 16.10.2018 року - відомість про порядок нарахування і погашення відсотків по кредиту за період з 06.09.2014 по 10.03.2017 року, за яким сума нарахованих процентів, які банк просить стягнути складає 836,46 дол. США та 37,48 дол.США 3 % річних за ст.625 ЦКУ.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання мирової угоди ОСОБА_2 сплатила позивачу всього 93 100 грн., що стверджується відомістю «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» про рух коштів (а.с. 171) та визнається сторонами.

Мирова угода ОСОБА_6 в частині погашення погодженої заборгованості за Кредитним договором № 459/704364 від 04 серпня 2008 року в сумі 103 054, 99 гривень і які були предметом розгляду цивільної справи № 341/2261/14-ц в Галицькому районному суді Івано-Франківської області виконана.

Вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором №459/704364 від 04 серпня 2008 року у сумі 1964, 06 доларів США, що складаються з прострочених відсотків в сумі 1 882,13 доларів США та нарахованих відсотків за період з 01 лютого 2017 року по 10 березня 2017 року в розмірі 10, 92 доларів США та 3,09 доларів США не базуються на умовах визнаної мирової угоди та не стосуються прав та обов'язків сторін та предмета позову у справі № 341/2261/14-ц в межах якої укладено мирову угоду.

Проте, колегія суддів вважає такий висновок помилковим, оскільки, він суперечить об'єктивним обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ст.175 ЦПК України (в редакції станом на 19.11.2014), мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Суд не визнає мирової угоди у справі, в якій одну із сторін представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб'єктивні права та обов'язки не тільки процесуальні, але й матеріальні.

До мирової угоди застосовуються основні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Отже, мирова угода - це цивільно-правове зобов'язання та до нього застосовуються загальні правила Цивільного кодексу України.

В даному випадку, спір між банком та боржником вирішено шляхом укладення мирової угоди.

Як прописано у п.п.8,9 мирової угоди, вона набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов'язання, передбаченого цією мировою угодою (п.8).

Згідно п.9 Сторони домовились, що всі взаємовідносини між Позивачем і Відповідачем з моменту затвердження цієї мирової угоди судом, регулюються даною мировою угоду і ухвалою суду про її затвердження (п.9).

За змістом наведеного п.9 мирової угоди відносини за кредитним договором від 04 серпня 2008 року № 459/704364 трасформувалися в інше зобов»язання, що врегульовано цією угодою.

Посилання сторони апелянта на додаткову угоду до Кредитного договору № 459/704364 від 04 серпня 2008 року, копія якої представлена апелянтом в засіданні апеляційного суду, від 25.09.2015 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_2 колегія суддів відхиляє, оскільки вона не була представлена в суді першої інстанції як доказ і не була предметом дослідження судом, її укладення заперечує сторона відповідача. Причини непредставлення сторона апелянта пояснити не змогла. Окрім того, з огляду на визнання судом мирової угоди щодо стягнення боргу по конкретному кредитному договору, вона не може доповнювати зобов»язання, яке трансформувалося в нове зобов»язання.

Таким чином, при вирішенні спору у даному провадженні правовому аналізу підлягають умови мирової угоди від 19.11.2014 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на такі обставини.

Із п.2 мирової угоди від 19.11.2014 року вбачається, що відповідач (ОСОБА_2) зобов'язується та гарантує сплатити залишок стягуваної суми, шляхом розстрочки платежу в розмірі та в строки, встановлені в п. 3 цієї угоди.

Пунктом 3 мирової угоди визначено, що відповідач за текстом даної угоди беззаперечно та добровільно перераховує суму заборгованості в розмірі 93 054,99 грн (дев`яносто три тисячі п`ятдесят чотири гривні 99 копійок), на рахунок вказаний Кредитором в строк до 25 червня 2015 року частинами в сумі не менше 13600.00 грн.(тринадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) щомісячно не пізніше 25 числа кожного місяця починаючи з листопада 2014 року. В червні 2015 року, але не пізніше 25 червня 2015 року .Відповідач зобов`язується сплатити залишок несплаченої суми боргу, а також всі нараховані проценти в порядку та на умовах визначених кредитним договором № 459/704364 від 04 серпня 2008р. та сплатити судові витрати понесені Позивачем при поданні позову в сумі 1 030.00 грн. (одна тисяч тридцять гривень 00 копійок).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на повне виконання позивачкою ОСОБА_2 умов мирової угоди шляхом сплати 93 100 грн., а також сплати 10 000 грн. ще до часу укладення мирової угоди. Заявлені позивачем вимоги, на думку суду, не базуються на умовах визнаної мирової угоди та не стосуються прав та обов'язків сторін та предмета позову у справі № 341/2261/14-ц в межах якої укладено мирову угоду.

Проте, такий висновок не повністю відповідає фактичним обставинам справи в частині належного виконання ОСОБА_2 умов мирової угоди, а отже і встановлених мировою угодою правових наслідків такої обставини.

Матеріалами справи (зокрема копіями квитанцій, а.с.64-67) дійсно доводиться, що відповідач ОСОБА_2 погасила борг на суму 93 100,0 грн., а також сплатила 10 000 грн. до часу укладення мирової угоди, про що зазначено в мировій угоді, не заперечується позивачем (а.с. 63).

Однак, за змістом п.3 мирової угоди, відповідач в червні 2015 року, але не пізніше 25 червня 2015 року зобов`язувалася сплатити всі нараховані проценти в порядку та на умовах визначених кредитним договором .

Тобто за умовами угоди на 25.06.2015 року, сплаті боржником підлягали нараховані проценти в порядку та на умовах визначених кредитним договором № 459/704364 від 04 серпня 2008р.

Однак такі ОСОБА_2 не було сплачено, що стало підставою для звернення банку з позовом. Посилання з цього приводу сторони на сплату 527,36 дол. США, як відсотків за мировою угодою, спростовуються даними розрахунку банку від 08.10.2018 року та письмового пояснення, з якого вбачається, що 527,36 дол.США зараховано на погашення процентів за кредитом станом на 05.09.2015 року, тобто до укладення мирової угоди.

Згідно представленого банком розрахунку від 17.10.2018 року сума нарахованих та несплачених за мировою угодою відсотків з 19.11.2014 року по 26.06.2015 року складає 303,22 долари США , що еквівалентно 8156,62 грн. і підлягає стягненню з відповідачки.

Однак вимога про стягнення нарахованих за умовами кредитного договору відсотків з 19.11.2014 року по 10.03.2017 року не є обґрунтованою з огляду на наступне.

Як на підставу такого нарахування банк посилається на п.12 мирової угоди,за яким у разі порушення Відповідачем строків погашення боргу, дія цієї угоди у частині надання Відповідачу відстрочки та часткового прощення припиняється (п.12).

Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечується стороною відповідача, останньою просторочено платіж за мировою угодою за березень 2015 року (проплачено 03.04.2015 року 13 600 грн., замість 25.03.2015), у квітні 2015 року оплачено 3600 грн., замість встановлених мировою угодою 13 600 грн. У період з 24.04.2015 року по 29.01.2016 року погашення зовсім не проводилися, а останній платіж у розмірі 21 500 грн. відповідач внесла 29.01.2016 року, замість 25.06.2015 року, як то визначено у п.3 мирової угоди, .

Тому з огляду на положення пункту 3 мирової угоди від 19.11.2014 року, не можна вважати, що відповідачка виконала свої зобов'язання належним чином, оскільки допустила просторочення сплати чергових платежів, а також погашала борг у розмірах менших, ніж це передбачено умовами мирової угоди.

Однак пунктами 12,13 мирової угоди від 19.11.2014 року встановлено санкції на випадок неналежного виконання боржником умов мирової угоди.

Зокрема, у разі порушення Відповідачем строків погашення боргу, дія цієї угоди у частині надання Відповідачу відстрочки та часткового прощення припиняється (п.12).

У разі припинення дії цієї угоди в частині надання Відповідачу відстрочки Відповідач зобов'язана сплатити несплачену суму боргу, в сумі 93054.99 грн (дев`яносто три тисячі п`ятдесят чотири гривні 99 копійок) протягом 15 днів з дня порушення строків погашення боргу (п.13).

Однак можливе прощення за п.5 угоди стосувалося пені та штрафних санкцій, а умова щодо відстрочки згідно п. 3 та п.13 угоди стосувалася всієї суми боргу, тому підстави вважати угоду припиненою відсутні.

Тобто умови і частини припинення угоди нею чітко регламентовано і не стосується випадку, про який каже позивач, як підстави для продовження нарахування відсотків за договором.

Інших санкцій, які б передбачали нарахування саме відсотків за умовами договору у випадку неналежного виконання мирової угоди, остання не містить.

Тому підстави для стягнення суми нарахованих відсотків до 10.03.2017 року відсутні.

Разом з тим, враховуючи, що зобов»язання за мировою угодою не було виконано належно в частині сплати відсотків на 25.06.2015 року, до стягнення підлягають 3 % річних за ст.625 ЦКУ, як санкція за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання.

Згідно ст. 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на встановлення несвоєчасного виконання зобов»язання за мировою угодою, до стягнення підлягає 3% річних за період з 26.06.2015 по 10.03.2017 року у розмірі 15,96 доларів США, що еквівалентно 429,32 грн.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПАТ «Креді Агріколь Банк» задоволити частково.

Рішення Галицького районного суду від 06 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН -НОМЕР_1) на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» (01004, м.Київ, вул.Пушкінська, 42/4, код за ЄДРПОУ - 14361575) відсотки за кредитом за період з 19.11.2014 по 25.06.2015 у розмірі 303,22 долари США (триста три долари США двадцять два центи), що еквівалентно 8156,62 грн (вісім тисяч сто п'ятдесять шість гривень шістдесять дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН -НОМЕР_1) на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» (01004, м.Київ, вул.Пушкінська, 42/4, код за ЄДРПОУ - 14361575) - 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов'язання за умовами мирової угоди, затвердженої ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2014 року та укладеної між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_2, за період з 26.06.2015 по 10.03.2017 у розмірі 15,96 доларів США, що еквівалентно 429,32 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН -НОМЕР_1) на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» (01004, м.Київ, вул.Пушкінська, 42/4, код за ЄДРПОУ - 14361575) 800 грн. судового збору, у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також 1200,0 грн. судового збору, у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2018 року.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

Матківський Р.Й.