БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1285/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2018 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування належним їй на праві власності житловим приміщенням, розташованим по вул. Пушкіна, 32 м. Борзна Чернігівської області. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачка є її дочкою, яка близько 15 років тому виїхала за кордон й з цього часу в будинку не проживає, комунальних платежів не сплачує, участі в утриманні житла не бере, хоча продовжує бути зареєстрованою в її житловому приміщені, чим порушує її права власника житла.

Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що її дочка ОСОБА_2 в 2004 році поїхала на заробітки до Німеччини, де вийшла заміж і там постійно проживає з сімєю по даний час. Додому приїжджає рідко, останній раз була близько пяти років тому.

Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце слухання справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч.11 ст.128 ЦПК України), що підтверджується відповідною публікацією від 17.10.2018р., але в судове засідання не з'явилась, відзиву на позов не подала, надіславши електронною поштою заяву, в якій просить розглядати справу без її участі.

Заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено органом реєстрації за наявності відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним. Згідно зі ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб. За змістом положень ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону; в разі відсутності члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік він втрачає право користування даним житлом.

З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 у будинку своєї матері ОСОБА_1 не проживає з 2004 року, коли виїхала на заробітки до Німеччини, де вийшла заміж і там постійно мешкає; останній раз додому приїжджала близько пяти років тому; ОСОБА_1 в будинку проживає сама, так як її чоловік нещодавно помер.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється одноособовим власником житлового будинку по вул. Пушкіна, 32 м. Борзна Чернігівської області. Відповідачка по справі ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) доводиться дочкою позивачці. Водночас ОСОБА_2 з 2004 року значиться зареєстрованою в будинку позивачки, але фактично там не проживає близько чотирнадцяти років, комунальними послугами не користується, участі в утриманні житла не бере, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.01.2014р., довідкою Борзнянської міської ради №4445 від 14.09.2018р. про склад сімї, актом обстеження житлово-побутових умов від 14.09.2018р., домової книги, показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідачкою всупереч положенням ст.12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів поважності причин її тривалого непроживання у житловому помешканні позивачки.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не має наміру надати належний їй на праві приватної власності житловий будинок для проживання відповідачці, а остання в ньому не проживає без поважних причин понад один рік (близько чотирнадцяти років) і в добровільному порядку не бажає вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку з даного помешкання, що перешкоджає позивачці використовувати всі правомочності власника житла, порушуючи цим самим її законні права та інтереси, то суд вважає вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.317, 321, 383, 386, 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.2, 3, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке розташоване в м. Борзна Чернігівської області, вул. Пушкіна, 32, та належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець