Ухвала

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 644/1564/18

провадження № 61-44422ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Призма Електрик», головного бухгалтера товариства з обмеженою відповідальністю «Призма Електрик» ОСОБА_2, виконавчого директора товариства з обмеженою відповідальністю «Призма Електрик» ОСОБА_3, працівника товариства з обмеженою відповідальністю «Призма Електрик» ОСОБА_4 про відмову у відпустці, виплати компенсації за невикористану відпустку, не допуск на робоче місце, незаконні зміни умов праці, про незаконне звільнення, про несвоєчасну видачу трудової книжки, про зміну дати та причин звільнення, про оплату вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Призма Електрик», головного бухгалтера ТОВ «Призма Електрик» ОСОБА_2, виконавчого директора ТОВ «Призма Електрик» ОСОБА_3, працівника ТОВ «Призма Електрик» ОСОБА_4 про відмову у відпустці, виплати компенсації за невикористану відпустку, не допуск на робоче місце, незаконні зміни умов праці, про незаконне звільнення, про несвоєчасну видачу трудової книжки, про зміну дати та причин звільнення, про оплату вимушеного прогулу.

05 травня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення її позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно ТОВ «Призма Електрик»,яке мотивовано тим, що за час проведення судового провадження відповідач встигне зняти кошти із розрахункових рахунків та продати належне йому майно, щоб уникнути виконання рішення суду.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 травня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 15 серпня

2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 08 травня

2018 року залишено без змін.

15 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду Харківської області у справі

№ 644/1564/18 та прийняту нову постанову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в повному обсязі шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки або власність відповідача.

Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2017 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк до 11 жовтня 2018 року для усунення недоліків касаційної скарги, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подано через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову апеляційного суду Харківської області від 15 серпня 2018 року та прийняту нову постанову, якою задовольнити клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в повному обсязі шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки або власність відповідача, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Разом з цим, заявником подано до Верховного Суду клопотання про забезпечення позову в порядку статей 149-151 ЦПК України шляхом накладення арешту на грошові кошти або майно боржника.

Заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа (частина перша статі 152 ЦПК України).

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V Перегляд судових рішень ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (SOKURENKO AND STRYGUN v. UKRAINE, № 29458/04 та № 29465/04, § 23, 24, ЄСПЛ, від 20 липня 2006 року).

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про забезпечення позову на стадії перегляду справи у суді касаційної інстанції. Тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статями 149-151, 260 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Призма Електрик», головного бухгалтера товариства з обмеженою відповідальністю «Призма Електрик» ОСОБА_2, виконавчого директора товариства з обмеженою відповідальністю «Призма Електрик» ОСОБА_3, працівника товариства з обмеженою відповідальністю «Призма Електрик» ОСОБА_4 про відмову у відпустці, виплати компенсації за невикористану відпустку, не допуск на робоче місце, незаконні зміни умов праці, про незаконне звільнення, про несвоєчасну видачу трудової книжки, про зміну дати та причин звільнення, про оплату вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило