Справа №173/1884/18
Провадження №2-о/173/104/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді - Петрюк Т.М.

при секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2018 року до суду звернулася заявник ОСОБА_1І, з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 17 жовтня 2018 року.

Згідно заявлених вимог заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності їй правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу будинку за адресою: вул. З. Космодем'янської, 33 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 07.07.2003 року

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на наступне: згідно договору купівлі-продажу від 07.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області вона є власником будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул. З. Космодем'янської, 33 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

У зазначеному договорі вказане її ім'я як «Парасковія», тоді як у паспорті громадянина України її ім'я вказане як «Прасковія»

Ця помилка перешкоджає їй використовувати належну їй власність на свій розсуд, так як на даний час вона бажає подарувати належний їй будинок, але за неправильного написання її у договорі купівлі-продажу не має можливості цього зробити, що й стало підставою звернення до суду.

Справа слухалась у прощеному провадженні без виклику сторін.

Заінтересована особа Верхньодніпровська міська рада подала заяву про визнання заявлених вимог.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст заявленої вимоги вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно паспортних даних прізвище, ім'я та по батькові заявниці є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 м Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 07.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області зазначено, що покупцем житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: вул. З. Космодем'янської, 33 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області є ОСОБА_2, що не відповідає імені заявниці, зазначеному у паспорті. А саме «Бєляєва Прасковія Іванівна».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності провоустановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті.

З досліджених в судовому засіданні документів судом встановлено, що згідно паспортних даних прізвище, ім'я та по батькові заявниці є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Аналогічне прізвище, ім'я та по батькові заявниці зазначене і в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру.

Проте в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 07.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, зазначено, що покупцем житлового будинку з відповідними господарчими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: вул. З. Космодем'янської, 33 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області є ОСОБА_2

Суд вважає за можливе встановити факт належності заявниці ОСОБА_1, правовстановлюючого документу: договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.07.2003 року, від 07.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, , виходячи з наступного.

Так, прізвище та по батькові заявниці та особи, зазначеної у договорі купівлі-продажу житлового будинку від 07.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області є однаковими «ОСОБА_1 та Іванівна». Ім'я «Парасковія» та є співзвучним з іменем «Прасковія» та розцінюється судом як допущення технічної помилки при записі імені заявниці. Крім того як вбачається з даних паспорта, заявниця з 2005 року зареєстрована та проживає в купленому за даним договором будинку, розташованому на за адресою вул. З. Космодем'янської, 33 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, що підтверджується паспортними даними. Тобто заявниця проживає в будинку право власності на яке підтверджується зазначеним вище договором купівлі-продажу. І за даний період жодна інша особа не оспорила право власності заявниці на зазначений будинок.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також той факт, що вищезазначений документ був виданий саме заявниці, а не іншій особі. А також те, що заявниця починаючи з 2005 року відкрито володіє та користується домоволодінням, зазначеним у договорі купівлі-продажу житлового будинку від 07.07.2003 року, року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, і до цього часу будь-яка інша особа не заявила про свої права на зазначений будинок, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт належності заявниці правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу житлового будинку від 07.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3Я, виданого на ім'я ОСОБА_2.

Свідоцтво про право власності на будинок не належить до тих документів, відносно яких у відповідності до ч . 3 ст. 315 ЦПК України не може бути встановлено факт належності та які судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Встановлення даного факту належності документу потрібно заявнику для здійснення права власності на домоволодіння. Тобто має наслідком виникнення, зміну, припинення правовідносин. В іншому порядку встановити даний факт заявниця не має можливості.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не передбачене законом.

Таким чином понесені заявником судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352.40 грн., покладаються на заявника та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованій за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу житлового будинку від 07 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3Я, виданого на ім'я ОСОБА_2.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 352.20 грн.. покласти на заявника ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 17.10.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 17.10.2018 року

Оприлюднене 23.10.2018 року

Рішення набирає законної сили: 17.11. 2018 року