Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/782/18
Провадження 2/382/474/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 жовтня 2018 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С.О.

за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, в котрому зазначено, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2015 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 31 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного рішення суду нею було одержано виконавчий лист № 382/1862/15 від 15 вересня 2015 року, який перебуває на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонному управління юстиції у Київській області. Однак, визначений розмір аліментів є не достатнім на утримання дитини. Оскільки на даний час вона не працює, а перебуває у декретній відпустці, в звязку з народженням дитини, її матеріальний стан змінився. Відповідач офіційно працевлаштований, працює в Головному управлінні ДСНС України в Київській області провідним фахівцем відділу реагування надзвичайних ситуацій, отримує стабільний щомісячний дохід та може надавати більшу допомогу на утримання дитини. Крім того, 08.07.2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та частину 2 ст. 182 СК України викладено в наступній редакції: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити. Таким чином, діючим законодавством передбачено можливість змінити визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, розмір аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. В той же час, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Отже, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки. Такий правовий висновок було висловлено Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13. Крім того, Законом України від 17 травня 2017 року №2037-УІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", статтю 181 Сімейного кодексу України було доповнено частиною 3, відповідно до якої спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, оскільки аліментні правовідносини це триваючі правовідносини та розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним, враховуючи прийняття Закону про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів, який спрямований на посилення захисту права дитини на належне її утримання, просила змінити розмір аліментів (шляхом зміни способу їх стягнення), що стягуються згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2015 року із ОСОБА_4 на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, з 600 гривень на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, а також надав письмові пояснення, котрі обгрунтовані наступним. Середній дохід ОСОБА_3 на момент її виходу в декретну відпустку, а саме за період з 01.08.2016 по 31.01.2017 складав в розмірі 11 179,98 грн. З 01.02.2017 року позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та отримує щомісячну соціальну допомогу згідно Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» до досягнення дитиною трьох річного віку на даний час в розмірі 860,00 гривень. Крім того, Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та частину 2 ст. 182 СК України викладено в наступній редакції: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи те, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років станом з 1 липня по 30 листопада 2018 року становить 1944 гривні, то мінімальний розмір аліментів на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно вимог діючого законодавства не може бути меншим, ніж 972,00 гривні на місяць, проте батько дитини сумлінно щомісячно сплачує лише 600 гривень. Оскільки допомога на другу дитину становить лише 860 грн., вона вимушена була працевлаштуватись в ФГ «АВАНТ АГРО» за сумісництвом на неповний робочий день, тривалістю дві години та отримує з 4 травня 2018 р. заробітну плату в середньому розмірі 370 грн. 23 коп., що підтверджується відповідним наказом та довідкою фермерського господарства. Крім того, відповідачем по справі суду були надані довідки про його заробітну плату за 2017 та 2018 р.р. Так, з довідки про доходи від 11.07.2018 року за №17 вбачається, що середньомісячний дохід ОСОБА_4 за період з січня 2017 р. по грудень 2017 р. (за винятком аліментів) становить 10 450,53 грн. Довідка від 11 липня 2018 року за №159, надана відповідачем суду підтверджує, що за чотири місяці 2018 року середньомісячний заробіток ОСОБА_4 становить 11 701,82 грн. З викладеного витікає, що дохід ОСОБА_3 змінився в бік зменшення, а доходи ОСОБА_4 (з наданих відповідачем доказів) збільшились.

Відповідач та його представник проти позову заперечували, обгрунтовуючи це тим, що доказів стосовно зміни матеріального стану позивачки суду не надано, крім того, позивачка працює, отримує заробітну плату, придбала 1/2 частину будинку в с. Засупоївка Яготинського району Київської області та дві земельні ділянки поряд з ним. Крім цього, з газети "Яготинські вісті" вбачається, що фірма, засновником якої є чоловік позивачки, успішно працює, тому вважати, що її матеріальний стан погіршився, немає підстав. Відповідач витрачає на проїзд до місця роботи щоденно по 250 грн., що становить щомісячно значну суму. Просили у позові відмовити.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Стаття 180 СК України встановлює обов"язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов"язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року містить аналогічні роз"яснення.

В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, (свідоцтво про народження, а.с. 10). Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 15 вересня 2015 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 600 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, (а.с. 8-11). Позивачка з 01.02.2017 року перебуває у декретній відпустці по догляду за донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримує щомісячну соціальну допомогу згідно Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 860,00 гривень, (довідки Управління соціального захисту населення Яготинської РДА, а.с. 39, 41). З 04.05.2018р. ОСОБА_3 працює у ФГ «АВАНТ АГРО» на посаді завідувача господарства за сумісництвом неповний робочий день, тривалістю 2 години на день та отримує заробітну плату в середньому розмірі 370,23 грн., яка за період з травня 2018 р. по липень 2018 р. склала 1 110,69 грн. (наказ від 03.05.2018 року про прийняття ОСОБА_3 в ФГ «АВАНТ ОРГАНІК», довідка про доходи, а.с. 46). Відповідач має на праві власності житловий будинок, земельні ділянки, (декларація за 2017 р., а.с. 22-27). ОСОБА_7 є особою працездатною, працює на посаді заступника начальника частини 28 ДПРЧ 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області та отримує заробітну плату, розмір якої за період з січня 2017 р. по грудень 2017 р. за винятком аліментів склав 125 406, 32 грн. і отримував заробітну плату за 2017 р. в середньому 9768,20 грн., за період з лютого 2018 р. по червень 2018 р. його середній заробіток становив близько 11688,31 грн., а загальний дохід за цей період становив 48 148, 43 грн., (довідка про доходи, а.с. 28-29).

Таким чином, суд вважає, що матеріальний стан позивачки у зв"язку з тим, що вона перебуває у декретній відпустці, значно погіршився.

Дйшовши такого висновку, суд приймає до уваги наступне.

Доводи відповідача та його представника в тій частині, що фірма чоловіка позивачки успішно працює, те, що позивачка придбала 1/2 частину будинку та дві земельні ділянки не заслуговують на увагу суду з тих підстав, що другий чоловік позивачки не зобов'язаний в силу закону утримувати її дитину від попереднього шлюбу. Позивачка на даний час фактично втратила заробітну плату та отримує мізерні доходи. Сама по собі купівля-продаж нерухомого майна не свідчить про незмінність доходів позивачки. Будь-яких доказів стосовно вартості нерухомого майна чи доказів відносно того, за які кошти був придбаний вказаний будинок та земельні ділянки, суду не надано.

В судовому засіданні також встановлено, що на момент виходу позивачки у декретну відпустку, її дохід за період з 01.08.2016р. по 31.01.2017р. складав 11 179,98 грн., однак на даний час позивачка отримує державну соціальну допомогу на другу дитину у розмірі 860 грн. та аліменти у сумі 600 грн. Заробітна плата позивачки, яку вона отримує у ФГ «АВАНТ АГРО», працюючи за сумісництвом неповний робочий день складає в середньому лише 370, 23 грн.

Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також приймаючи до уваги, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 грн., те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки є працездатним, має стабільний дохід, не має інших утриманців, а матеріальний стан позивачки погіршився, то суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_4 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 до 1/4 частини його заробітку (доходу). Крім цього, в силу ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...

При цьому, суд вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Керуючись ст. ст. 76, 77,81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 182, 191-192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Яготинського районого суду Київської області від 15 вересня 2015 року із ОСОБА_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 600 гривень на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 704 (сімсот чотири гривні) 80 копійок судового збору.

Повний текст рішення виготовлено 15 жовтня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.