Справа № 527/827/17
провадження 2/527/15/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретаря - Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна та виділення в натурі частки із спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розподіл майна та виділення в натурі частки із спільної часткової власності.

В своєму позові позивач зазначила, що вона з 29 травня 2014 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 06 жовтня 2015 року. Відповідно до договору купівлі-продажу № 121 від 15.02.2014 року вона є власницею 1/2 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Співвласником іншої 1/2 частини зазначеної квартири є відповідач. Між нею та відповідачем виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із спільного часткового володіння не досягнуто, відповідач перешкоджає здійсненню її права власності та всіляко чинить перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженню спільним майном.

Посилаючись на викладене, а також те, що конструктивні елементи квартири збудовані таким чином, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину з самостійним входом, позивач просила суд, поділити в натурі квартиру № 44, яка розташована за адресою: Полтавська область, місто Глобине, вулиця Космонавтів, будинок 3, визнавши за нею право приватної власності на відокремлену частину, що відповідає розміру 1/2 частки у спільному частковому майні, припинити право спільної часткової власності на 1/2 частки квартири № 44, яка розташована за адресою: Полтавська область, місто Глобине, вулиця Космонавтів, будинок 3, яка належить ОСОБА_1.

В судове засідання позивач та її представник не зявилися, направили до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину своєї неявки.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Як вбачається з дублікату договору купівлі-продажу квартири від 15.02.2014 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в рівних частках кожний, по 1/2 частці, набули у свою власність квартиру № 44, розташовану в житловому будинку номер 3 по вулиці Космонавтів в місті Глобине Полтавської області (а.с.54).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 83724245 від 29.03.2017 року, за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (а.с.11).

ОСОБА_3 зверталася до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області з приводу того, що її колишній чоловік ОСОБА_2 перешкоджає їй потрапити до їх спільної квартири шляхом заміни замків на вхідних дверях (а.с.13-14).

Відповідно до Висновку експерта № 9/4-17 за результатами проведеної судової будівльно-технічної експертизи від 04 червня 2018 року встановлено, що розділити квартиру № 44 розташовану по вул. Космонавтів в будинку № 3 в м. Глобине Полтавської області у відповідності до долі кожного співвласника, а саме по 1/2 частці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неможливо, оскільки виділити співвласникам ізольовані приміщення з окремими виходами, зі складом приміщень, зазначених в п.п. 2.22, 2.24, 2.27 ДБН В 2.2-15.2005, які можуть бути використані як дві окремі квартири, чи можливо переобладнати в такі квартири у відповідності з діючими будівельними нормами не представилося можливим. Виділити в натурі належні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в спірній квартирі неможливо, оскільки виділити співвласникам ізольовані приміщення з окремими виходами, зі складом приміщень, зазначених в п.п. 2.22, 2.24, 2.27 ДБН В 2.2-15.2005, які можуть бути використані як дві окремі квартири, чи які можна переобладнати в такі квартири у відповідності з діючими нормами не представилося можливим (а.с.84-93).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Як зазначено в ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Виходячи з аналізу змісту зазначених норм статей суд дійшов висновку, що виділ частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності та існує технічна можливість такого виділу.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що виділити в натурі належні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частки в спірній квартирі неможливо, оскільки неможливий виділ співвласникам ізольованих приміщень з окремими виходами, які можуть бути використані як дві окремі квартири, також те, що позивачем не заявлено в своєму позові вимогу про компенсацію вартості її частки, в звязку з неможливістю виділу в натурі її частки, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

В звязку з відмовою у задоволенні позову позивачу, не підлягають стягненню з відповідача також судові витрати.

Керуючись ст.ст. 316, 356, 364, 367 Цивільного кодексу України, ст.ст.12,13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна та виділення в натурі частки із спільної часткової власності - відмовити.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3, рнокпп: НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3, рнокпп: НОМЕР_2).

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2018 року.

Суддя А. О. Олефір