Справа №: 343/1767/17
Провадження №: 2/0343/66/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

за учасатю секретаря судового засідання Височанської О.З.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця до досягнення сином повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що з 14.05.2011 року по 09.09.2017 року проживала з відповідачем однією сім"єю без реєстрації шлюбу. В період перебування в фактичних шлюбних відносинах 22.08.2011 року у них народився син ОСОБА_5. Протягом тривалого часу відповідач коштів на утримання сина не надає, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Дитина постійно потребує нормального харчування та одягу. Коштів на забезпечення достатнього рівня утримання їхнього сина їй не вистачає.

Відповідач на даний час ніде не працює, нічим не хворіє, повністю здоровий, проживає в орендованій квартирі, стягнень по виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших дітей, окрім спільної дитини немає, аліментів нікому не платить. Відповідач постійно користується автомобілем марки Nissan Patrol, н.з. ВЕ 1100 ВР, який набутий ними, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах. Даний автомобіль знаходиться виключно в його розпорядженні, доступу до автомобіля він не надає.

У звязку з описаним вище та відповідно до даних Держстата України, який вказує на середню заробітну плату в Івано-Франківській області в розмірі 6282 грн. (на серпень місяць) вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 3140 гривень на утримання сина ОСОБА_4 щомісячно.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила його задовольнити. Додатково надавши заперечення на заяви ОСОБА_3, долучивши світлини автомобіля, який належить відповідачу, копії угод процентних позик, які надав відповідач ОСОБА_6 на суми 165000 під 25 % річних та на суму 38000,00 грн. під 25 % річних, витяги з державного реєстру про належність ОСОБА_2 житлової та нежитлової нерухомості.

Відповідач в судове засідання не з"явився, однак про час розгляду справи 15.01.2018 року був належним чином повідомлений про що свідчить заява, (а.с.89) та подав документи про те,що він інвалід ІІ групи безтерміново та перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні судинної неврології, що просить врахувати суд при визначенні розміру аліментів на утримання сина. Ніде не працює, оскільки наявні рекомендації та обмеження щодо працевлаштування за станом його здоров"я, визначені МСЕК, що ускладнює знайти підходящу роботу. З листопада 2017 року отримує пенсію у розмірі 3616 грн., половина з якої йде на лікування та профілактику його здоров"я. Окрім цього, він періодично допомагає своєму немічному 87 -річному батьку, з яким проживає.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного вистновку.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

У судовому засіданні встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Під час спільного життя у них 22.08.2011 року народився син - ОСОБА_4, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії І-НМ № 247952 від 07.11.2013 року.

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, розом з яким проживає дитина.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка є фізична особа-підприємець, не має стабільного доходу, проживає разом з батьками у їхній квартирі, що підтверджується копією довідки про склад сім"ї від 07.11.2017 року за №798, виданою КП "Вигодський ККП" (а.с. 40). Дитина знаходиться на утриманні матері, батько участі у матеріальному забезпеченні дитини не бере та ухиляється від покладеного на нього обов"язку систематично матеріально її утримувати, про що сторонами не заперечувалось та знайшло своє підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд встановив, що ОСОБА_2 відповідно до копії довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААБ№604042 має другу групу інвалідності загального захворювання без терміну переогляду та отримує пенсію з 01.11.2017 року у розмірі 3616,65 грн. (а.с. 53, 54, 72, 73 ). Ніде не працює (а.с. 74-77).

Відповідно до виписок з медичних карток, історій хворіб, відповідачу виставлено діагнози: остеохондроз шийного відділу хребта, вертебро-базилярну артеріальну недостатність, пост-тромбофлебічний синдром ПТС обох нижніх кінцівок, хронічна венозна недостатність 3-го ступеню; ПТС обох нігз частковою реканалізацією глибинних вен стегново-підколінного венозного сегменту на правій та лівій ногах, ускладнення на обидві стопи нижніх кінцівок; остеохондроз та спондильоз поперекового відділу хребта; асептичний некроз голівок лівої і правої стегнових кісток; ампутація правого і лівого кульшових суглобів, протезування правого і лівого тазо-бедових суглобів, захворювання, пов"язані з ДТП, та інші (а.с.55-71).

Викладене спростовує доводи позивачки про те, що відповідач нічим не хворіє та є повністю здоровою людиною.

Я вбачається з копії довідки №02-02,2342 про склад сім"ї від 21.11.2017 року ОСОБА_2 зареєстрований та проживає разом батьком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 80).

Окрім наведеного, суд також встановив, що згідно копій договорів процентної позики від 29.12.2015 року та 04.01.2016 року, ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 165 000,00 грн. та 380 000,00 грн. під сплату 25 % річних від суми позики до дня фактичного повернення позики (а.с. 19-26).

Згідно Відомостей з державного реєтру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_3 перебуває: 1/2 частки трикімнатної квартири в АДРЕСА_1 загальною площею 65,4 кв.м; 1/1 частки нежитлового приміщення №266 в м. Івано-Франківську по вул Пасічній, 41 загальною площею 45 кв.м; 1/1 частки господарського приміщення №CCLXV, об"єкт житлової нерухомості в м. Івано-Франківську по вул. Пасічній, б.41 загальною площею 21,4 кв.м.; 1/1 частки двокімнатної квартири з коморами загальною площею 102,7 кв.м. в АДРЕСА_2 (а.с.27-30).

Суд також встановив та не спростовано відповідачем про те, що у його власності та користуванні перебуває транспортний засіб марки Nissan Patrol, н.з. ВЕ 1100 ВР.

Таким чином, не зважаючи на те, що відповідач має стабільний дохід у вигляді пенсії, проте має додатковий дохід за вищевказаними договорами і у власності зазначене майно, суд вважає дохід ОСОБА_3 мінливим, а томупогоджується із доводами позивачки про те, що аліменти мають бути стягнуті на дитину у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст. 184 Сімейного Кодексу України Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладених обставин, зокрема матеріального стану та стану здоров"я відповідача, наявність у нього 2 групи інвалідності, необхідності у реабілітації та лікуванні, а також те, що він ніде не прцює, має на утриманні престарілого батька, суд вважає, що можливість для ОСОБА_3 сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3140,00 грн. щомісячно не доведена.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальне становище сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який становить 1860,00 грн., а також того, що син знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач несе рівний із обов'язок з ОСОБА_1 забезпечити належні умови проживання та гармонійного розвитку дитини, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову та стягувати аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4 у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.10.2017 року, і до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України. Згідно вказаної статті у зв"язку зі звільненням позивача та відповідача від оплати судових витрат, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 141, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 141, п.6 ст.259, 265, 282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини- Гладенка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з 04.10.2017 року і до досягнення ним повноліття, з урахуванням індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5; ІПН: НОМЕР_1.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6. кв. 30; ІПН: 0.

СУДДЯ

Повне судове рішення складено: 17.01.2018 року