Справа № 740/3952/17
Провадження № 2/740/283/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, про визнання за нею права власності за набувальною давністю на будівельні матеріали, які були використані при будівництві нежитлової будівлі цех стаціонарний із ж/б блоків та цегли, що розташований на 95 кілометрі автодороги Чернігів-Черкаси, на землях Талалаївської сільської ради Ніжинського району.

В позові зазначила що в 1971 році вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, який з 1998 року зареєстрований, як субєкт підприємницької діяльності фізична особа та здійснював свою діяльність, а саме: шиномонтаж та ремонт автотранспорту на земельній ділянці з місцем розташування: 95 кілометр автодороги Чернігів-Черкаси, на землях Талалаївської сільської ради, яка первинно була виділена ДП «Вертіївкаавто» та в 1992 році там був збудований пункт дрібнотермінового ремонту автомобілів. В 1998 році ДП «Вертіївкаавто» було надано дозвіл на оформлення документів на раніше встановлений пункт дрібнотермінового ремонту автомобілів. 28 жовтня 1998 року, розпорядженням голови Ніжинської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 було передано у постійне користування земельну ділянку площею 0,25 га під пунктом технічного обслуговування і дрібнотермінового ремонту автомобілів, на підставі чого останньому було видано Державний акт на право постійного користування землею. Рішенням Талалаївської сільської ради від 2000 року ОСОБА_3 було надано дозвіл на відкриття обєкту торгівлі на 95 кілометрі автодороги автодороги Чернігів-Черкаси. Таким чином з 1998 року ОСОБА_3 відкрито, безперервно володів пунктом дрібно термінового ремонту автомобілів та здійснював там свою підприємницьку діяльність. ДП «Вертіївкаавто» було ліквідовано, але час ліквідації та наявність правонаступників встановити не вдалося. Вищевказаний пункт дрібнотермінового ремонту автомобілів не перебуває у власності і не рахується на балансі за жодним підприємством. 28 лютого 2017 року ОСОБА_3 помер, спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_2 Враховуючи, що вже понад 10 років ОСОБА_3, а після його смерті позивач одноособово, добросовісно, відкрито і безперервно володіє та в цілому користується вищезазначеним пунктом дрібнотермінового ремонту автомобілів, але будівлі, що розміщені на ньому не зареєстровані, тому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на будівельні матеріали, які були використані при будівництві нежитлової будівлі цех стаціонарний із ж/б блоків та цегли, що розташований на 95 кілометрі автодороги Чернігів-Черкаси, на землях Талалаївської сільської ради Ніжинського району, вартість яких, відповідно до висновку по оцінці становить 30 870 гривень.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог.

Відповідач представник Талалаївської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та винести рішення згідно чинного законодавства.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у 1971 році(а.с.11).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію та реєстраційної картки ОСОБА_3 є субєктом підприємницької діяльності фізичною особою з основними видами діяльності: шиномонтаж та дрібний ремонт двигунів та агрегатів приватних авто(а.с.12-13). Підтвердженням такого виду діяльності є і договір купівлі-продажу від 02 жовтня 1998 року, відповідно до якого, ОСОБА_3 купив у ВАТ «Чернігівавто» обладнання для ремонту автомобілів(а.с.14).

Позивач в своїй заяві стверджує, що її чоловік за життя займався підприємницькою діяльність на пункті ремонту автомобілів, розташованому на 95 кілометрі автодороги Чернігів-Черкаси, яким першочергово володіло ДП «Вертіївкаавто». Дане твердження доводиться наступними доказами.

На а.с. 15 мається розпорядження Ніжинської РДА від 18 серпня 1998 року, відповідно до якого ДП «Вертіївкаавто» надано дозвіл на оформлення документів на раніше встановлений пункті ремонту автомобілів на 95 кілометрі автодороги Чернігів-Черкаси.

Актом державної технічної комісії від 26 серпня 1998 року було визначено, що вищезазначений об'єкт готовий до введення в експлуатацію(а.с.16).

Як вбачається з архівного витягу з розпорядження голови Ніжинської районної державної адміністрації від 28 жовтня 1998 року приватному підприємцю ОСОБА_3 було надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,25 га під пунктом технічного обслуговування і дрібно-термінового ремонту автомобілів, що розташована південніше розвилки автодоріг Ніжин-Прилуки та обїзної на території, що відноситься до адміністративних меж Талалаївської сільської ради. На підставі даного розпорядження ОСОБА_3 було видано державний акт на право постійного користування землею I-ЧН 016552 від 19 листопада 1998 року(а.с.17-18).

Свідоцтвом про смерть підтверджується, що ОСОБА_3 помер 28 лютого 2017 року(а.с.21).

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі та наданою на запит суду копією спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина ОСОБА_2 позивач по справі(а.с.22, 112-131).

Позивач має намір оформити свої спадкові права на майно та права, які за життя належали ОСОБА_3, а саме на будівельні матеріали, які були використані при будівництві нежитлової будівлі цех стаціонарний із ж/б блоків та цегли, що розташований на 95 кілометрі автодороги Чернігів-Черкаси, на землях Талалаївської сільської ради Ніжинського району. Власність за життя на які спадкодавець за собою не оформив та не зареєстрував, але на які мав право в наслідок тривалого володіння набувальної давності.

На підтвердження цього позивачем надано квитанції про сплату за електроенергію від 2017-18 років, якою її чоловік, як субєкт підприємницької діяльності, користувався на підставі договору від 2007 року. Показники використаної електроенергії знімалися з майданчику СТО по вул. Прилуцькій.

Крім того на а.с.19 мається копія рішення виконавчого комітету Талалаївської сільської ради від 26 грудня 2000 року, відповідно до якого ОСОБА_3 було надано дозвіл на відкриття обєкту торгівлі на 95 кілометрі автодороги Чернігів-Черкаси, на землях Талалаївської сільської ради в районі с. Хвилівка.

Частиною 1ст.344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує ним безперервно, відкрито володіти протягом десяти років, набуває право власності на це майно. Відповідно до ст.344 ч.2 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України, який набув чинності з 01.01.2004 року, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України.

Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку (інше нерухоме майно) то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Тому, головним чином, до складу спадщини входить майно, що належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини (на момент смерті).

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи пункт по ремонту автомобілів на 95 кілометрі автодороги Чернігів-Черкаси, на землях Талалаївської сільської ради Ніжинського району належав ДП «Вертіївкаавто». Представником позивача адвокатом ОСОБА_4 робилися запити до Ніжинської районної ради та Талалаївської сільської ради, та отримано відповіді, що відомості про визнання споруд, що розміщені на 95 кілометрі автодороги Чернігів-Черкаси, на землях Талалаївської сільської ради Ніжинського району безхозними або відумерлою спадщиною не має, як і відомостей власника даних будівель, інформації про час ліквідації ДП «Вертіївкаавто» не має(а.с.28-34).

Відповідно до довідки, виданої КП «Носівське БТІ» та технічного паспорта нежитлові будівлі в Ніжинському районі на 95 кілометрі автодороги Чернігів-Черкаси, на землях Талалаївської сільської ради Ніжинського району на праві власності не зареєстровані(а.с.23-27).

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації, а в разі коли право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна)особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

З тих підстав, що збудовані споруди на пункті дрібнотермінового ремонту автомобілів: павільйон металевий пересувний, цех для ремонту автомобілів, цех стаціонарний із ж/б блоків та цегли, мали всі необхідні дозволи, і дослідженим в судовому засіданні актом були визнані готовими до введення в експлуатацію, проте у звязку з тим, що вони не прийняті до експлуатації та не зареєстровані у встановленому законом порядку, у звязку із припиненням цивільної правоздатності, ДП «Вертіївкаавто», що унеможлює вирішення даного питання в інший спосіб, тому необхідно вважати, що будівництво не завершене, є об'єктом права власності можуть бути будівельні конструкції, що складаються з будівельних матеріалів.

Відповідно до висновку про оцінку майна від 16.01.2018 року № С-190 вартість будівельних матеріалів, які використані нежитлової будівлі цех стаціонарний із ж/б блоків та цегли, що розташований на 95 кілометрі автодороги Чернігів-Черкаси, на землях Талалаївської сільської ради Ніжинського району, вартість яких становить 30 870 гривень.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Оскільки з матеріалів справи убачається, що давність відкритого і безперервного володіння спадкодавцем вказаною будівельною конструкцією, що складається з будівельних матеріалів, становить, починаючи з 1998 року, понад десять років, давність володіння позивача ніким не оспорюється, то позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, доведеними належними доказами і їх слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 331, 344 ЦК України, ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріали, які були використані при будівництві нежитлової будівлі цех стаціонарний із ж/б блоків та цегли, що розташований на 95 кілометрі автодороги Чернігів-Черкаси, на землях Талалаївської сільської ради Ніжинського району, вартість яких, відповідно до висновку по оцінці становить 30 870 гривень за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1