Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1728/15-ц
Провадження № 2/280/10/18
09 серпня 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Щербаченко І. В., за участю секретаря судового засідання Ганнущенко Г. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, компенсацію моральної шкоди,
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Позивачі у судове не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти такого вирішення справи, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин, правом подачі відзиву не скористався.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.05.2016 провадження у справі було зупинено. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.03.2018 було відновлено провадження у справі.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 13.12.2005 між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представником ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки, предметом якого є надання в іпотеку нерухомого майна квартири АДРЕСА_2. Вказаний договір укладено в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3, що випливають з кредитного договору від 12.12.2005 №МІ-235-05 /а.с.4-6/.
На підставі виконавчого напису припису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 31.10.2006 було відкрито виконавче провадження ВП №615013, проведено прилюдні торги по реалізації нерухомого майна вищевказаної квартири, про що складено протокол №7071072/59, та складено акт державного виконавця про проведені публічні торги /а.с.7,8,9/.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно вимог ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.
Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.
Позивач вказує, що після початку процедури реалізації квартири вона перенесла сильні моральні переживання, не може активно проводити громадське життя, у неї порушені стосунки з оточуючими людьми.
У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Позивачем ОСОБА_1 надано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №31015300 від 11.06.2015 про виселення ОСОБА_1 з квартири №19 в житловому будинку №28 по вул. Петровського в м. Бердичів без надання іншого житлового приміщення /а.с.15/. Також позивачем ОСОБА_1 надано на підтвердження немайнової шкоди довідку Бердичівської підстанції екстреної медичної допомоги №66 від 10.11.2015, що бригади ЕМД виїжджали на виклики: 03.02.2015, 09.06.2015, 09.06.2015, 28.09.2015 /а.с.14/.
Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Реалізація квартири та витрати були понесені позивачами у межах договірних відносин (договір іпотеки було укладено в забезпечення виконання зобовязань відповідачем, що випливали з кредитного договору), то підстав для стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди немає, а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення немайнової шкоди слід відмовити.
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути понесені судові витрати у розмірі 974,40грн., тобто по 487,20грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 610, 611, ст. ст. 7, 11 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264-265, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання Житомирська область, місто Бердичів, вулиця Котовського, будинок 41; РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3; РНОКПП НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_3) про стягнення коштів, компенсацію моральної шкоди задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (місце проживання Житомирська область, місто Бердичів, вулиця Котовського, будинок 41; РНОКПП НОМЕР_1) понесені судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_3) на користь ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_3; РНОКПП НОМЕР_2) понесені судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя І. В. Щербаченко