Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Фоміних С.В.;

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1, заінтересована особа Волноваська міська рада Волноваського району про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та факту належності правовстановлюючого документа,,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мати, ОСОБА_2. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді Ѕ частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, що належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Він є єдиним спадкоємцем, його батько пропав безвісті у лютому 1944 року, ані сестер, ані братів він не мав.

У встановлений законом строк він не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але фактично вступив в управління і володіння майном протягом шести місяців.

На підставі договору дарування йому належить Ѕ частина того ж житлового будинку, де він мешкав разом з матірю, піклувався нею, поховав, а після її смерті продовжував мешкати за вказаною адресою, доглядаючи за будинком.

Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, він дізнався про відсутність доказів прийняття ним спадщини, а також про розбіжності у написанні прізвища, імя та по-батькові його та померлої матері: у свідоцтві про смерть матері, оформленого українською мовою, її прізвище імя по батькові зазначено як «ОСОБА_2».

У його свідоцтві про народження, оформленого російською мовою, матірю вказано «ОСОБА_2»; у свідоцтві про право на спадкування за заповітом, також оформленого російською мовою, спадкоємцем вказано «ОСОБА_2». Вказані розбіжності у документах перешкоджають здійсненню його спадкового права, тому він просив встановити в судовому порядку факт родинних відносин між ним та померлою матірю, ОСОБА_2; встановити факт належності ОСОБА_2 оформленого російською мовою на імя «ОСОБА_2» свідоцтва про право на спадкування за заповітом; встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2.

У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги.

Заінтересована особа, Волноваська міська рада, у судове засідання представника не направила, подала заяву про розгляд справи без його участі, рішення просила прийняти на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення заявника, свідчення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно паспорту заявника, його прізвище «ОСОБА_4» ( а.с.5).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.02.1952 року, оформленого російською мовою та виданого «Ждановським міськЗагсом» на імя «ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1», установлено, що його матірю записано мовою оригіналу «ОСОБА_2». ( а.с.6)

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05.06.2001 року, виданого Волноваським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області вбачається, що 05.06.2001 року у м. Волноваха Донецької області померла ОСОБА_2.( а.с.7)

У свідоцтві про право на спадкування за заповітом від 20.05.1967 року, оформленого російською мовою, спадкоємцем Ѕ частини будинку, розташованого по АДРЕСА_1, вказано мовою оригіналу «ОСОБА_2», право власності волноваським БТІ зареєстровано за вказаною особою. ( а.с.9)

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що вона є квартальною на вулиці, де мешкає заявник. Була знайома з матірю заявника, який мешкав разом з нею на час її смерті, доглядав за матірю та піклувався нею. Поховавши матір, він продовжував проживати в АДРЕСА_1, здійснюючи догляд в цілому за всім будинком.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що була знайома з матірю заявника та ним самим. Підтвердила, що померла ОСОБА_6 доводилася йому матірю, на час її смерті заявник мешкав разом з нею за однією адресою, після її смерті продовжує мешкати в будинку № 36 по вул..Комсомольській у м.Волноваха Донецької області.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути розглянуті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту родинних відносин, прийняття спадщини та належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для здійснення його спадкового права, яке іншим способом він підтвердити не має можливості.

Під час розгляду справи в суді вказані факти були доведені матеріалами справи та поясненнями свідків.

Дослідивши зібрані по справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що розбіжності у написанні прізвищ, імен та по батькові у різних документах заявника та його померлої матері виникли через їх різний переклад різними особами під час їх оформлення, тому суд прийшов до висновку, що заявник є сином померлої ОСОБА_2, якій на підставі свідоцтва про право на спадкування за заповітом від 20.05.1967 року, виданого на імя ОСОБА_7 належала Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1. Факт прийняття ним спадщини після смерті матері підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлення вказаних фактів надають заявнику можливість здійснити його спадкове право.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 265, 268, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Волноваська міська рада Волноваського району про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Волноваха Донецької області, як син та матір.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Волноваха Донецької області до шести місяців після її смерті.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 травня 1967 року, виданого нотаріусом Державної нотаріальної контори Хвостиковим В.С. на імя, мовою оригіналу «ОСОБА_2» на одну другу частину жилого саманного будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Волноваха Донецької області.

Повний текст рішення складений 01 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення..

Суддя Т.В. Безрук