Провадження №2/359/470/2018
Справа №359/6942/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 15 вересня 2014 року близько 5 години 00 хвилин на ділянці автодороги «Вороньків-Головурів» в напрямку с. Головурів Бориспільського району відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який у стані алкогольного спяніння виїхав в лівий відносно його напрямку руху кювет, де зіткнувся з деревом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 було завдано матеріальної та моральної шкоди. Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1607172. У звязку з цим, 12 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про настання страхового випадку та з заявою про виплату страхового відшкодування. Незважаючи на це, ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило виплату страхового відшкодування лише 14 квітня 2017 року, тобто з пропуском, передбаченого Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 90 денного строку. Тому ОСОБА_1 просить стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 139 гривень 93 копійки, а також інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 526 гривень 18 копійок та три відсотки річних у розмірі 79 гривень 29 копійок.

У судове засідання сторони не зявились.

Представник позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направили до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та проводити розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказав на те, що 15 вересня 2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім». Проте, лише 22 грудня 2016 року позивач, в особі представника за довіреністю ОСОБА_5, подала страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування, які датовані 12 грудня 2016 року. 30 березня 2017 року ПрАТ «Київський страховий дім» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та 14 квітня 2017 року було здійснено виплату страхового відшкодування. При цьому, ПрАТ «Київський страховий дім» також здійснив нарахування пені у розмірі 717 гривень 59 копійок, яку було перераховано на користь представника позивача за довіреністю ОСОБА_5 За вказаних обставин представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки ПрАТ «Київський страховий дім» в порядку, передбаченому Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виконав своїх зобовязання у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні предявленого позову належить відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 вересня 2014 року близько 05 години 00 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_2, рухався по автодорозі с. Вороньків с. Головурів Бориспільського району в напрямку с. Вороньків. Під час руху ОСОБА_2 не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого виїхав в лівий відносно його напрямку руху кювет, де зіткнувся з деревом. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події. Вказані обставини підтверджуються постановою старшого прокурора Бориспільської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 від 15 травня 2015 року (а.с.38-42).

На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, повязана з експлуатацією автомобіля марки «ВАЗ 2107», номерний знак НОМЕР_1, була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1607172(а.с.83).

12 грудня 2016 року ОСОБА_5, діючи від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.8,9).

Згідно з ст.36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Встановлено, що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заява на виплату страхового відшкодування від імені ОСОБА_1 датовані 12 грудня 2016 року. Проте, вказані повідомлення та заява надійшли до ПрАТ «Київський страховий дім» лише 22 грудня 2016 року, що підтверджується відміткою вхідної кореспонденції спр. 712-1871 від 22 грудня 2016 року (а.с.84,85).

Таким чином, останнім днем для виплати страхового відшкодування мало бути 22 березня 2017 року.

Всупереч цьому, на підставі страхового акта №712-1871/5 від 30 березня 2017 року (а.с.108) та наказу №712-1871/5/1 від 30 березня 2017 року про виплату (перерахування) страхового відшкодування (а.с.109) виплата страхового відшкодування у розмірі 29232 гривень була здійснена лише 14 квітня 2017 року. Дана обставина підтверджується випискою з карткового рахунку ОСОБА_5 (а.с.10) та копією платіжного доручення №18589 від 14 квітня 2017 року (а.с.110).

За вказаних обставин встановлено, що ПрАТ «Київський страховий дім» допустив прострочення виплати страхового відшкодування тривалістю 32 дні.

За правилами ст.36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Зважаючи на це, у ПрАТ «Київський страховий дім» виникло зобовязання з сплатити пеню за прострочення сплати страхового відшкодування у розмірі 717 гривень 59 копійок. Виходячи з наступного розрахунку: (29232 ? 28%) / 100% / 365 ? 32.

З доводів позивача вбачається, що ПрАТ «Київський страховий дім» здійснив часткову виплату пені у розмірі 577 гривень 66 копійок. Тому на переконання позивача недоплачена сума пені становить 139 гривень 93 копійки.

Водночас, встановлено, що згідно наказу №712-1871/6/1 від 14 квітня 2017 року «Про виплату (перерахування) страхового відшкодування» ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило виплату пені у розмірі 717 гривень 59 копійок на користь ОСОБА_1

З платіжного доручення №18596 від 14 квітня 2017 року вбачається, що фактично на користь ОСОБА_1 було перераховано суму пені у розмірі 577 гривень 66 копійок (а.с.113). Оскільки, з зазначеної суми пені ПрАТ «Київський страховий дім» було сплачено військовий збір у розмірі 10 гривень 76 копійок (а.с.114) та податок з доходів фізичних осіб у розмірі 129 гривень 17 копійок (а.с.115) (577,16 + 10,76 + 129,17 = 717,59).

З огляду на викладене, ПрАТ «Київський страховий дім» у повному обсязі виконав своїх зобовязання перед ОСОБА_1 щодо виплати суми страхового відшкодування та пені за прострочення виплати страхового відшкодування.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення ПрАТ «Київський страховий дім» грошового зобовязання, зокрема щодо виплати страхового відшкодування.

Зважаючи на те, що позовні вимоги про стягнення з ПрАТ «Київський страховий дім» суми інфляційного збільшення боргу у розмірі 526 гривень 18 копійок та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 79 гривень 29 копійок є похідними від позовної вимоги про стягнення суми пені за порушення виплати страхового відшкодування, у задоволенні якого ОСОБА_1 відмовлено. Тому судом не встановлено підстав для стягнення з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь позивача зазначених сум в якості санкції цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобовязання.

За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складають з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності з ч.1 ст.141 та ч.2 ст.137 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Встановлено, що ОСОБА_1 понесла витрати на правову допомогу у розмірі 4800 гривень. Вказана обставина підтверджується договором про надання правової допомоги від 16 листопада 2016 року (а.с.11) та квитанцією №0.0.801119296.1 від 07 липня 2017 року (а.с.12). Разом з цим, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування їй витрат на професійну правничу допомогу, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.36.2, ст.36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

ч.1 та ч.2 ст.625 ЦК України, ч.1 та п.1 ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про відшкодування шкоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

На підставі ч.5 ст.268 ЦПК України повне судове рішення складено та підписано без його проголошення 18 жовтня 2018 року.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський