Справа № 713/2088/17
Провадження №2/713/78/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участю секретаря Перепелиця Т.І, сторін та представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В позові вказував, що він з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1999 року, який рішенням Вижницького районного суду від 13.08.2012 року був розірваний

В шлюбі народилося двоє дітей, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Вижницького районного суду від 16 серпня 2017 року з мене на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі по 900 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Під час розгляду цивільної справи про стягнення з нього аліментів, просив суд зменшити розмір аліментів, але про те, що хворіє з 2009 року не повідомив суд.

14 листопада 2009 році переніс важку черепно-мозкову травму-перелом склепіння черепа, забій головного мозку важкого ступеню з епідуральною гематомою лівої гемісфери, після чого перебував в коматозному стані протягом 7 діб. Лікувався у нейрохірургічному відділенні ЛШМД. За результатами обстеження лікарями обласної психіатричної лікарні діагностовано: наслідки перенесення важкої ЧМТ перелому склепіння епідуральної гематоми лівої гемісфери (19.11.2009 р.) з кістковим дефектом 3 см тім»яної кістки зліва, правобічним, рефлекторним гемісиндромом ,вегето-судинною дистонією за змішаним типом, когнітивні порушення. Помірне порушення функції НС( неврологічного статусу ).

Вказував, що через травму постійно відчуває загальну слабкість, зниження пам»яті, у нього постійний головний біль, запаморочення, у зв'язку з чим знижена працездатність.

До того ж з 24 жовтня по 03 листопада 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КУ « Вижницька ЦРЛ « з діагнозом : закрита травма органів черевної порожнини, розрив печінки .

В даний час перебуває на амбулаторному лікуванні.

Вважав , що не має можливості в даний час працювати і сплачувати визначений судом розмір аліментів.

Просив ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, визначений за рішенням Вижницького районного суду від 16 серпня 2017 року на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1800 грн. на обох дітей по 450 грн. на кожну дитину щомісячно і до повноліття дітей.

В судовому засіданні позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали , просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, вказувала на те, що дитина ОСОБА_4,23.06.2005 року часто хворіє та потребує постійного лікування, на що потрібні значні кошти. Просила в позові відмовити за безпідставністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносини, оцінивши докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, приходить до висновку часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В ст. 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування. Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом достовірно встановлено, що згідно рішенням Вижницького районного суду від 16 серпня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей , позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої та жительки с. Банилів, вул. Стефаника, 1, Вижницького району Чернівецької області аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 900,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починваючи з 25.07.2017 року і до досягнення ними повноліття.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 14 листопада 2009 році переніс важку черепно-мозкову травму-перелом склепіння черепа, забій головного мозку важкого ступеню з епідуральною гематомою лівої гемісфери, після чого перебував в коматозному стані протягом 7 діб. Лікувався у нейрохірургічному відділенні ЛШМД. За результатами обстеження лікарями обласної психіатричної лікарні діагностовано: наслідки перенесення важкої ЧМТ перелому склепіння епідуральної гематоми лівої гемісфери (19.11.2009 р.) з кістковим дефектом 3 см тім»яної кістки зліва, правобічним, рефлекторним гемісиндромом ,вегето-судинною дистонією за змішаним типом, когнітивні порушення. Помірне порушення функції НС( неврологічного статусу ).

Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого №4623 ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КУ Вижницької ЦРЛ» з 24.10 по 03.11.2017 року з діагнозом закрита травма органів черевної порожнини,розрив печінки . Внутрішня поза очеревинна кровотеча.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дані положення Закону також враховані в роз'ясненнях Верховного Суду України, що викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Аналіз статті 192 СК України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Крім того, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно положень статей 141, 180-182 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я.

За правилами з ч.1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, позивачем надано суду достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують зміну матеріального становища, оскільки позивач часто хворіє , переніс оперативне втручання , що не дає можливість йому повноцінно працювати та забезпечувати дітей.

Дослідивши всі матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, з урахуванням майнового та сімейного стану обох сторін, обов'язку як матері, так і батька утримувати дитину, розмір витрат на утримання дитини, які були зазначені відповідачем в судовому засіданні, та які явно не відповідають співрозмірності участі батьків в утриманні дитини, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду від 16.08.2017 року.

Доводи відповідача з приводу того, що позивач окрім сплати аліментів не надає будь-якої іншої допомоги, а також твердження, що зменшення розміру аліментів негативно позначиться на якості та можливості надання їх сину, який також хворіє, своєчасного обстеження та лікування, суд не приймає до уваги, оскільки такі доводи є лише припущеннями відповідача, не ґрунтуються на матеріалах справи та не можуть бути взяті судом до уваги. Одночасно судом роз'яснено відповідачу її право, на підставі ст. 185 Сімейного кодексу України, звернутися до суду з позовом про стягнення з позивача на її користь додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, такими як хвороба дитини.

Інших обставин, які б мали істотне значення у справі, судом встановлено не було.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при змінні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтею 51 Конституції України, статтями 180, 181, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, статтями 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,- задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів визначений рішенням Вижницького районного суду від 16 серпня 2018 року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої та жительки с. Банилів, вул. Стефаника, 1, Вижницького району Чернівецької області аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 800,00 грн. на кожну дитину щомісяця, з дня набранням рішення законної сили але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до настання її повноліття.

Відкликати виконавчий лист, виданий за рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 16.08.2017 року за № 713/1223/17.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Ю. Кириляк