Справа № 452/2469/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"16" жовтня 2018 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Галина В.П.,
секретар Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
за участю позивачки ОСОБА_1,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що в період з 22 листопада 2003 року по 11 серпня 2017 року вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя з ОСОБА_2 у них народилась дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Більше шести років вона не проживає спільним подружнім життям з відповідачем. Проживає вона разом з дочкою у житловому будинку своїх батьків за адресою АДРЕСА_1 і займається вихованням дочки та несе витрати на її утримання. Оскільки зайнята постійним доглядом за дитиною, не працює. Її дохід складає лише державна соціальна допомога дітям-інвалідам.
Дочка хворіє від народження, постійно проходить лікування і потребує регулярного прийому медичних препаратів.
Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2017 року (справа №452/1578/17) із ОСОБА_2 стягували в її користь аліменти на утримання дитини щомісячно та стягнуто суму половини понесених нею додаткових витрат, пов'язаних із хворобою та лікуванням дочки, що була обрахована до постановлення рішення у справі.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з обставин викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини. Вона не працює, оскільки постійно зайнята доглядом за дитиною, яка потребує допомоги.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 29.03.2006 року відомо, що ОСОБА_3, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові. Її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1. ( а.с. 4).
Із копії рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.08.2017 року відомо про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. ( а.с. 3).
Як вбачається із корінця медичного висновку № 24 про дитину - інваліда віком до 16 років від 18.03.2010 року, у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, опікуном якої являється ОСОБА_1 є наслідки перенесеного гнійного менінгіту у формі правобічного геміпарезу, симптоматична епілепсія, шифр. G09. ( а.с.5).
Згідно витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 22.09.2016 року № 29 відомо, що у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, порушення слухової функції, інтелектуального розвитку, опорно-рухового апарату, функціональні порушення зору. Наявне неврологічне захворювання. Контакт формальний. Вона потребує постійної допомоги та опіки зі сторони дорослих. ( а.с. 6).
Згідно довідки виданої Комунальним закладом Самбірська центральна районна лікарня Консультативно - діагностичне відділення (дитяче) від 30.03.2018 року відомо, ОСОБА_3 знаходиться на обліку у невролога, являється інвалідом з дитинства, із 03.07.2017 року по серпень 2018 року отримує постійну протисудомну терапію. ( а.с. 9).
ОСОБА_1 не працює, оскільки зайнята постійним доглядом за дитиною. Її щомісячний дохід складає лише державна соціальна допомога, дітям-інвалідам.
ОСОБА_2 є працездатною особою і зобов'язаний належним чином виконувати свій батьківський обов'язок по вихованню та утриманню своєї дитини, в тому числі нести додаткові витрати у зв'язку з її хронічною хворобою.
Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).
Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.
Згідно правової позиції Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Частиною 2 ст. 185 СК України передбачено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Беручи до уваги наведені обставини у сукупності та враховуючи здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, суд доходить висновку, що із ОСОБА_2 необхідно стягувати в користь ОСОБА_1 половину витрачених позивачкою на лікування дитини коштів в розмірі 16 395,21 грн.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст повного рішення буде складено 22 жовтня 2018 року.

Суддя