Справа № 576/2298/17
Провадження № 2/576/59/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.18 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Терені Л.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області, про визнання права на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернувся до суду з позовом до Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області (надалі також відповідач), про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом. Позивач обґрунтовував позов тим, що 17.09.1997 року померла його мати ОСОБА_2, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) в розмірі 3,97 умовних кадастрових гектара, що належала ОСОБА_2 згідно з Сертифікатом серія СМ № 0104370, зареєстрований під № 245 від 14.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською РДА членам САПТЗТ ім. Шевченка за № 245від 14.03.1997 р. За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна є він, її син. Інших спадкоємців за законом та заповітом немає. Спадщину після смерті матері він прийняв, оскільки заволодів спадковим майном померлої, обробляв земельну ділянку та проводив ремонт будинку, бо відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, він прийняв спадщину померлої ОСОБА_2, оскільки фактично вступив в управління та володіння її майном. Однак, коли він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріус відмовила йому у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, оскільки відсутній сертифікат, тому він не може оформити спадщину після померлої матері і просить визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

В підготовче судове засідання позивач та її представник не зявилися, проте представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутність, за результатами підготовчого судового засідання просить ухвалити рішення.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, однак відповідач надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності їх представника, заперечення проти позову відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а відповідно до ч. 4 ст. 206 цього кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Відповідач визнав позов на стадії підготовчого провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві, а тому перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Копіями паспорта та свідоцтва про народження підтверджується, що позивач народився 18.02.1946 р. у с. Обложки Глухівського району Сумської області, і його матірю записана ОСОБА_2 (а.с. 6, 7).

Згідно довідки Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 21.09.2017 р., згідно наявних даних станом на 01.01.2013 р., ОСОБА_2, яка померла 17.09.1997 р., за життя одержала Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія СМ № 0104370, зареєстрований під № 245 від 14.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ ім. Шевченка, в розмірі 3,97 умовних кадастрових гектара. Сертифікат виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 16.01.1997 року № 8. (а.с. 11)

Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Враховуючи, що померла ОСОБА_2 за життя була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ ім. Шевченка, площею 3,97 умовних кадастрових гектара, то вона набула право, яке позивач може успадкувати після її смерті.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 померла 17.09.1997 р. у селі Обложки Глухівського району Сумської області (а.с. 5), а відповідно до довідки Березівської сільської ради № 03-07/8/536 від 03.08.2017 р. останнє постійне місце проживання ОСОБА_2 було: с. Обложки, вул. Коцеби, буд. 55, Глухівського району, на день смерті ОСОБА_2 проживала одна,заповіт від імені померлої сільською радою посвідчено 19.02.1992 р. за реєстром № 30. На день смерті спадкодавця заповіт не змінено та не скасовано. (а.с. 9).

Згідно заповіту від 19.02.1992 р., посвідченого виконкомом Обложківської сільської ради Глухівського району за реєстром № 30, ОСОБА_2 все своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до довідки № 03-07/8/616 від 19.10.2017 р., наданою виконкомом Березівської сільської ради Глухівського району, вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 прийняв фактично спадщину, так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 17.09.1997 р., проводив поточний ремонт спадкового будинку, обробляв земельну ділянку і вів домашнє господарство (а.с. 10)

Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном.

Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 було відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 13)

Оголошення в газеті «Глухівщина» № 73-74 від 29.09.2017 р. підтверджує, що дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0104370, виданий згідно розпорядження голови Глухівської РДА за № 8 від 16.01.1997 р., зареєстрований за № 245 від 14.03.1997 р. на імя ОСОБА_2, загублений (а.с. 12).

Так як позивач після смерті ОСОБА_2 розпоряджався її майном, та є спадкоємцем за заповітом, за таких обставин суд доходить до висновку, що позивач прийняв спадщину та успадкував право на земельну ділянку, належну спадкодавцю, та в установленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, а тому успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Тому, враховуючи, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, спадкоємцем за заповітом є її син ОСОБА_1, сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, а також з урахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку є законними, і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1233, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування право на земельну частку (пай), загальною площею 3,97 умовних кадастрових гектара, нормативною грошовою оцінкою 102984,22 грн., яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 0104370, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 8 від 16.01.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Шевченка, під № 245 від 14.03.1997 року, яку він отримав після смерті ОСОБА_2, померлої 17 вересня 1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя А.О.Колодяжний