Справа № 496/4485/16-ц
Провадження № 2/496/328/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Дранікова С.М.

при секретарі - Мірошніковій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ПАТ КБ «Приват Банк», звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.01.2008 року у розмірі 27647,68 грн. та судовий збір у розмірі 1378 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28.01.2008 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 02.11.2015 року позивальник ОСОБА_4 помер, а тому відповідно до законодавства позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, як до спадкоємиці. В звязку з тим, що спадкоємиця прийняла спадщину, до складу якої входять у тому числі кредитні зобовязання померлого ОСОБА_4, позивач і звернувся до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника.

Відповідач та його представник в судове засіданні не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, надавши до суду заперечення, в якому просили застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Своє заперечення відповідач мотивує тим, що 02.11.2015 року помер ОСОБА_4 і з цього часу його цивільна правоздатність припинена, тобто позивачем було проведено розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором за той час, коли він вже не мав цивільної правоздатності. Відповідач посилається на те, що загальний строк позовної давності встановлюється у три роки, а для окремих вимог, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність тривалістю один рік. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливість реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг платежі вносяться щомісяця до 25 числа, останній платіж боржником ОСОБА_4 був здійснений 19.11.2008 року, тобто з 26.12.2008 року позивач довідався про порушення свого права, як наслідок почався відлік позовної давності, який закінчився відповідно 26 грудня 2011 року. Разом з тим, позовна заява була подана в кінці 2016 року, тобто після спливу строку на предявлення вимог. Оскільки зі смертю боржника відносини між кредитором ПАТ КБ «Приват Банк» і боржником кредитного договору ОСОБА_4 припинилися, а його спадкоємці сторонами кредитного договору не були, дані відносини не можуть регулюватися нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобовязань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за договором кредиту. На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріли справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір №б/н від 28.01.2008 року, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

02.11.2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - ЖД №432018, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1270.

27.04.2016 року представник ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контри Одеської області про включення кредиторських вимог до спадкової маси та повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед банком у розмірі 28070, 90 грн.

Листом від 24.06.2016 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області було повідомлено, що на підставі претензії від ПАТ КБ «Приват Банк» було заведена спадкова справа №255/2016.

Відповідно до листа від 25.04.2017 року за вих. № 1444/51-25 Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області було повідомлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 17.09.2016 року, актовий запис про смерть №966 від 17.09.2016 року складений Біляївським міськрайонним відділом державний реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Листом від 28.10.2017 року за вих. №4189/01-16 було повідомлено, після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа №132/2017 за заявою сина ОСОБА_1 та малолітньої опікаємої ОСОБА_2 які подали заяви про прийняття спадщини за законом.

Ухвалою суду від 05.12.2017 року до участі у справі, у якості правонаступників відповідачки були залучені ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_6.

Відповідно до розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 28.11.2016 року №833/РА-2016 ОСОБА_1 було призначено піклувальником неповнолітньої ОСОБА_6.

При розгляді вимог відповідача щодо застосування позовної давності, суд виходить з розяснень п.1.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до якого - встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові на цих підставах, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За змістом п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Згідно п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» також звертається увага на те, що враховуючи положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку з цим, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що прострочення заборгованості за кредитом виникло 26 грудня 2008 року, останні платіж позичальником ОСОБА_4 був здійснений 19.11.2008 року, а за умовами та правилами договору платежі вносяться щомісячно до 25 числа, тобто з 26.12.2008 року позивач довідався про порушення свого права, як наслідок розпочався відлік позовної давності, якій закінчився 26 грудня 2011 року, позовна заява позивачем була подана 22.12.2016 року, тобто подана після спливу три річного строку встановленого законодавством, а тому суд відмовляє в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 257, 259, 264, 266 ЦК України, ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Драніков С.М.