Справа № 301/2231/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

В грудні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2010 року, який було розірвано за рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 25 листопада 2016 року.

За час шлюбу з відповідачем вони придбали автомобіль Hyundai Accent, 2013 року випуску, державна реєстрація якого була здійснена на відповідача.

1 вересня 2016 року вказаний автомобіль без її (позивачки) на те згоди був проданий відповідачем за ціною 100 000 грн., однак частину коштів як співвласнику цього майна останній їй не передав.

Вважала, що має право на ? частину вартості вказаного автомобіля, який являвся спільною сумісною власністю подружжя та вартість якого згідно експертної оцінки на час продажу становить 265 000 грн., а вартість її частки - 132 500 грн.

Тому просила визнати за нею (позивачкою) право власності на ? частину зазначеного автомобіля як на обєкт спільної сумісної власності подружжя, стягнути з відповідача на її (позивачки) користь 132 500 грн. в рахунок компенсації ? частини даного майна.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позов підтримав і викладене підтвердив.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, проти його задоволення заперечували, посилаючись на те, що спірний автомобіль був проданий за спільною згодою сторін, ще під час перебування їх у шлюбі та спільного проживання і відповідач передав позивачці в день вчинення продажу автомобіля половину його вартості, а саме 50 000 грн. З оцінкою експерта, наданою позивачкою, вони не згодні, оскільки він автомобіль не оглядав, а тому його висновок не є достовірним. Автомобіль використовувався відповідачем як таксі, а тому був у неналежному технічному стані, потребував ремонту, чому і був проданий за ціною в 100 000 грн.

Вислухавши представника позивачки, відповідача та його представника, покази свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 31 липня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 25 листопада 2016 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с.160) та визнається сторонами.

За договором лізингу від 30 жовтня 2013 року, укладеному між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2, відповідачу був переданий у платне володіння та користування легковий автомобіль марки «Hyundai» модель «Accent», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який після повної сплати всіх належних до сплати платежів за вказаним договором 12 квітня 2016 року був переданий ОСОБА_2 та здійснена реєстрація цього транспортного засобу на його імя з реєстраційним номером АО 6639 ВВ (а.с.49,56-64).

За договором купівлі-продажу від 1 вересня 2016 року ОСОБА_2 продав вказаний автомобіль ОСОБА_5 за ціною 100 000 грн. (а.с.47-54).

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин, суд вважає, що вказаний автомобіль належав сторонам на праві спільної сумісної власності, так як був набутий ними за час їх шлюбу і суду не надано доказів на підтвердження придбання даного майна за особисті кошти одного із сторін.

Відповідно до ч.1,2 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що спірний автомобіль був проданий відповідачем без її згоди, в період припинення ними їх спільного проживання та ведення спільного господарства, коштів від продажу цього автомобіля вона не отримувала.

Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та суперечать зібраним по справі доказам, зокрема показам допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_5, який посвідчив, що продаж автомобіля та його ціна узгоджувались з позивачкою ще до укладення договору купівлі-продажу, на той час сторони ще зберігали подружні відносини, автомобіль був проданий в звязку з боргами, які вони мали та відсутністю коштів на його ремонт. В день продажі автомобіля відповідач передав позивачці половину отриманих коштів.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки спірний автомобіль був відчужений відповідачем в період перебування сторін у шлюбі за їх взаємною згодою, доказів протилежного суду не надано, до того ж, як показав свідок ОСОБА_5 і це узгоджується з поясненнями відповідача, позивачці було передано половину коштів, отриманих за даний автомобіль, то підстав для стягнення з відповідача компенсації частини вартості цього майна не вбачається, а тому в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.60,61,63,65,69-71 СК України, ст. 10-13,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 26 жовтня 2018 року.

Головуючий-суддяОСОБА_6