Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 жовтня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в підготовчому провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В С Т А Н О В И В :

12.09.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.

З відповідачем по справі він перебуває у шлюбі, який зареєстрований 30.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 944.

22.12.2014 року у них народилася дочка ОСОБА_3, проживає з відповідачем.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. З літа 2017 року у них стали виникати сварки з приводу подальшого сімейного життя. Відповідач стала зловживати спиртними напоями, при цьому страждає він та здійснюється негативний вплив на розвиток дитини.

На його зауваження та прохання змінити свою поведінку і вести нормальний спосіб життя відповідач не реагує.

Відповідач постійно навязує йому свою позицію, як треба жити. Жити з людиною, яка у всьому вбачає лише свій особистий інтерес, неможливо. Така поведінка відповідача призвела до того, що він втратив почуття поваги і любові до неї. Крім того, відповідач стала проявляти подружжю невірність.

Вони припинили сімейні відносини і ведення спільного господарства. Крім того, 03.09.2018 року відповідач, забравши свої особисті речі, стала проживати по іншій адресі.

Просив суд розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 944 ( а. с. 2 ).

Ухвалою судді від 26 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 15 годину 00 хвилин 22 жовтня 2018 року ( а. с. 12-13 ).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав до суду заяву, яка отримана судом 09.10.2018 року за вх. № 32390, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Свої вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, яка отримана судом 22.10.2018 року за вх. № 33954, в якій просила справу за позовом ОСОБА_1 до неї про розірвання шлюбу розглянути за її відсутності, позов визнає в повному обсязі, однак не згодна з формулюванням позовної заяви.

Надала свої пояснення щодо розірвання шлюбу: те, що написано в позовній заяві про неї, це наклеп; різниця у віці ( 29 років ); небажання забезпечувати свою дитину, тобто одягати, годувати, возити відпочивати, здавати кошти в садочок; неповага до неї і її двох старших ( неповнолітніх ) дітей; з такою людиною неможливо жити, тоді коли диктує свої правила щодо ведення спільного господарства.

Інших заяв та клопотань з боку сторін по вищезазначеній цивільній справі до суду не надходило.

Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не зявилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

30 липня 2014 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30.07.2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 944, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повторного свідоцтвом про шлюб Серія І-ОК № 258377, виданого 11 вересня 2018 року ( а. с. 4 ).

Встановлено, що подружжя від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження ( а. с. 3 ).

Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сімя фактично розпалася, шлюб існує формально. З 03.09.2018 року подружжя мешкає окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З наявної в матеріалах справи заяви відповідача ОСОБА_2 вбачається, що остання визнає позов позивача в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям припинені, подружжя не повязано спільним побутом, господарство сумісно не ведеться, з квітня 2018 року проживають окремо один від одного, відповідач визнає позов позивача, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у звязку з чим, шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК УКраїни якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що позивача ОСОБА_1 при зверненні до суду із зазначеною позовною заявою було звільнено від сплати судового збору, оскільки останній є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується наявним в матеріалах справи посвідченням ( а. с. 7 ).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 704,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 56, 105, 110-112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 19, 82, 133, 141,200, 206, 211, 247, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 30 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 944 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 704,80 гривень ( сімсот чотири гривні вісімдесят копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4 (адреса проживання: 09100, АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( адреса проживання: 09100, АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2018 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяОСОБА_5