Справа № 214/1388/17
2/214/918/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючої судді Хомініч С.В.,

секретар судового засідання Горбунова Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №214/1388/17

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

третя особа ОСОБА_3

про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_4 (на підставі договору про надання правової допомоги від 08.08.2018, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2264); ОСОБА_5 (на підставі ордеру №2278/012 від 24.10.2018, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3704);

від відповідача: ОСОБА_6 (на підставі договору про надання юридичних послуг від 26.07.2018, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1663)

за участю:

представника позивача ОСОБА_5

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_6,

третьої особи ОСОБА_3

СУТЬ СПОРУ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду 07.03.2017, уточнивши позовні вимоги в редакції від 04.09.2017, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно з дати звернення до суду і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Предявлені вимоги мотивовано тим, що її батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого 23.07.1998 народилась вона. Під час отримання паспорту позивач змінила прізвище на «Самофалова» (дівоче прізвище матері). За рішенням суду відповідач сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. На цей час вона є студенткою 2 курсу денної форми навчання факультету іноземної філології Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди та тимчасово проживає в гуртожитку у м. Харкові. Зараз вона продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює та не має самостійного доходу. Відповідач є її рідним батьком та зобов`язаний надавати їй матеріальну допомогу, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 3000 грн. щомісяця і до закінчення нею навчання.

Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017, яка набрала чинності 15.12.2017), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання ним чинності цією редакцією Кодексу.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та стягувати аліменти в розмірі 3000 грн. з відповідача на утримання позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказав, що не має фінансової можливості сплачувати аліменти. З донькою не спілкується та вважає, що вона є самостійною особистістю, яка в змозі себе забезпечувати, а у нього є батьки похилого віку та нова сім'я.

Представник відповідача ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_2 не має фінансової можливості сплачувати аліменти.

За клопотанням відповідача та його представника в судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що він є батьком відповідача, йому 79 років, має хронічну хворобу, з якою знаходиться на обліку в уролога. Потребує дорого лікування. На сьогоднішній день отримує пенсію в розмірі 3400 грн. Син допомагає грошима, допоміг зробити операцію на очах, заплатив 9000 грн. Окрім сина ніхто більше не допомагає. Син ніде не працює, звідки бере гроші, він не знає. Живе він разом з дружною. Має трьох онуків. З позивачем не спілкується. Відповідач з позивачем також не спілкується.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона є матірю відповідача, їй 70 років. Хворіє, перенесла інсульт. В середньому на ліки витрачає на місяць 200-300 грн. Отримує пенсію 2160 грн. Пенсії вистачає, якщо економити. Син допомагає. З онукою ОСОБА_1 не спілкується. Син також з нею не спілкується, участі у вихованні не приймає. Син не працює, де бере гроші вона не знає. Син працює тимчасовими підробітками.

30.03.2017 ухвалою суду відкрито провадження по справі (суддя Ступак Н.Р.) (а.с. 21).

30.05.2017 по справі ухвалено заочне рішення (суддя Ступак Н.Р.) (а.с. 33-34).

31.07.2017 надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення (а.с. 46-48), яка задавлена ухвалою суду від 10.08.2017 (суддя Ступак Н.Р.), заочне рішення скасоване, справа призначена до розгляду в загальному порядку (а.с. 67-68).

11.10.2017 згідно розпорядження керівника апарату справа розподілена судді Хомініч С.В. (а.с. 77).

13.10.2017 ухвалою суду справа прийнята до провадження та призначено судовий розгляд (а.с. 79).

13.10.2017 ухвалою суду відмовлено в забезпеченні позову (а.с. 82-83).

09.02.2018 ухвалою суду витребувано докази по справі (а.с. 144-145).

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно свідоцтва про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками останньої є: ОСОБА_2 та ОСОБА_10 (а.с. 6).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 розірвано, про що Саксаганським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 12.08.2008 зроблено відповідний актовий запис № 366 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені ОСОБА_9 змінила прізвище на «Самофалова» про що 02.10.2014 Саксаганським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 55 (а.с. 7).

Відповідно до договору про надання освітніх послуг на комерційній основі, укладеного 17.08.2015 між Харківським національним педагогічним університетом ім. Г.С. Сковороди в особі ректора ОСОБА_11 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 навчається за денною формою навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр (а.с. 4).

Згідно довідки Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди № 58/17 від 03.02.2017, ОСОБА_1 дійсно є студентом Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, факультету іноземної філології 2 курсу денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019 (а.с. 5).

На день ухвалення рішення ОСОБА_1 є студентом Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, факультету іноземної філології 3 курсу денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019, що видно із довідки Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди № 48/18 від 12.02.2018 (а.с. 173).

ОСОБА_1 зареєстрована у гуртожитку №5 за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 53Б на час навчання з 09.09.2015, що підтверджується довідкою від 16.02.2017 (а.с. 9), плата за гуртожиток становить 520 грн. на місяць, що підтверджується довідкою від 13.02.2018 (а.с. 174).

З вересня 2015 року по січень 2018 року ОСОБА_1 стипендія не призначалася, що підтверджується відповідними довідками про доходи (а.с. 175, 176, 177).

Відповідно свідоцтва про шлюб 03.07.2009 зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_10, яка є матірю позивача, про що Центрально Міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено запис № 302 (а.с. 12).

Від цього шлюбу є малолітня дитина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Згідно довідки про доходи № 139 від 09.02.2017. загальна сума доходу ОСОБА_3 за період з серпня 2016р. по січень 2017р. складає 19830,16 грн. (а.с. 10).

Мати позивача, третя особа по справі ОСОБА_3, хворіє, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 98, 99), виписним епікризом (а.с. 100). Також несе додаткові витрати на оплату навчання позивача (а.с. 101), переїзд до місця навчання з м. Кривого Рогу у м. Харків (а.с. 102-104), на придбання планшетного ПК для повноцінного навчання та розвитку позивача (а.с. 105, 106, 107-108, 109, 110-112).

Батьками відповідача є: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження відповідача (а.с. 51). ОСОБА_7 та ОСОБА_8 хворіють, що видно із виписок із історії хвороби, виписного епікризу та виписки з медичної карти (а.с. 129-132). Батьки відповідача є пенсіонерами та отримують пенсію кожен станом на серпень 2017 року в розмірі 1797, 91 грн. та 1810,48 грн. (а.с. 133, 134). Як показали свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на день ухвалення рішення у них розмір пенсії збільшився та складає 3400 грн. та 2160 грн. відповідно.

Також суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 з 19.11.2016 перебуває у шлюбі з ОСОБА_14 (а.с. 52), яка має сина ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 53).

В матеріалах справи є довідка про перетин кордону України відповідачем (а.с. 170). Як пояснив відповідач він перетинав кордон України так як їздив до племінника теперішньої дружини, а не на заробітки.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018, у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України.

Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обовязок надавати матеріальну підтримку донці, оскільки остання продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача суд враховує такі обставини. Позивач ОСОБА_1 навчається за денною формою навчання, за контрактом. Варіть навчання за один навчальний рік становить 9180 грн. В звязку з тим, що освітній заклад в якому навчається позивач знаходиться в іншій області, а саме у м. Харкові, вона змушена нести додаткові витрати на оплату гуртожитка в сумі 520 грн. на місяць, та на проїзд з м. Кривого Рогу до м. Харкова. Навчання за денною формою позбавляє ОСОБА_1 можливості працевлаштуватися та самостійно заробляти на своє життя, в звязку з чим вона потребує матеріальної допомоги від батьків. Мати позивача, ОСОБА_3, таку допомогу надає в добровільному порядку, оскільки саме від її імені укладено договір про надання освітніх послуг, здійснюється оплата за кожен рік навчання, та інші потреби позивача. Суд також враховує, що мати позивача хворіє, та має на утриманні малолітню дитину, що потребує додаткових затрат на лікування. Тому ОСОБА_3 самостійно, без підтримки батька дитини, забезпечити свою доньку ОСОБА_1 в достатній мірі фінансами вона не має можливості.

Суд також враховую, що батьки відповідача є пенсіонерами, отримують щомісячно пенсію, розмір якої не є мінімальним. Як показала свідок ОСОБА_8, мати відповідача, що коштів з пенсії їй вистачає на проживання, на ліки вона витрачає близько 200-300 грн. на місяць. Батькам відповідач систематично надає матеріальну допомогу. Зокрема, сплатив вартість операції батька в сумі 9000 грн. При цьому вони не знають де він працює, певно має тимчасові підробітки. З аналізу показів свідків суд дійшов висновку, що відповідач має мінливий дохід, при цьому його розмір є достатнім, щоб надавати матеріальну допомогу батькам, купувати ліки та ін.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на той факт, що в нього є непрацездатні мати та батько, і він змушений шукати можливості для надання їм матеріальної допомоги, не звільняє відповідача від обовязку утримувати доньку, яка продовжує навчання.

Суд не приймає тверджень відповідача, що у нього на утриманні знаходиться дитини його дружини ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки останній не надав належних та допустимих доказів, які б вказували, що ОСОБА_2 несе витрати на утримання ОСОБА_15, зокрема: що вони проживають за однією адресою з малолітнім, не надав квитанцій на придбання для дитини одягу, іграшок, книжок та ін. речей, які потрібні для дитини в його віці. Крім того, докази можливого забезпечення дитини її батьком.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню в частці від заробітку (доходу), суд виходить з рівня доходів відповідача та можливості сплати ним аліментів, а тому вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно. Саме вказаний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідатиме принципам розумності та співмірності, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Крім того, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, ст.стт.280-284, 287, 354, 355, п.п.9, 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017, яка набрала чинності 15.12.2017), п.п.15 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 07.03.2017 і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі ст. 430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в межах місячного платежу.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для предявлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, кім. 152, м. Харків.

Представник позивача: ОСОБА_4, адреса місця знаходження: 5-й Зарічний, 58/126, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Представник відповідача: ОСОБА_6, адреса місця знаходження: пр. Героїв-Підпільників, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Повний текст рішення по справі складено 25 жовтня 2018 року.

Суддя Хомініч С.В.