САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/2352/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.10.2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2018 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення. Позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Електровозна, буд.25. Даний будинок належить їй на праві особистої приватної власності. На момент придбання домоволодіння, в ньому мешкали відповідачі, які на протязі декількох днів, після продажу будинку, зобовязувались перевезти свої речі в інше місце та покинути будинок. Але 28.05.2016 року після укладення договору купівлі-продажу, відповідачі залишилися проживати в будинку. Майже кожного дня вона приїжджає та намагається увійти в домоволодіння, яке належить їй на праві приватної власності, але замки на дверях були навмисно змінені і на її законні вимоги пустити її та покинути домоволодіння, відповідачі відповідають сварками та категорично відмовляються, наголошуючи на тому, що тільки за рішенням суду покинуть будинок. Відповідачі жодним чином не відносяться до її сімї та не є її членами. Продовжуючи мешкати в домоволодінні відповідачі користуються газом для опалення будинку та електроенергією, не сплачують за користування ними, в звязку з чим в подальшому сплачувати рахунки за користування газом та електроенергією змушена буде вона, адже вона є власником будинку. Просить виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Електровозна, буд.25.

16.05.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с.25-26).

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, від представника позивача до початку судового засідання через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності в якій позовні вимоги підтримував повністю та просив задовольнити їх, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Відповідачі відзиву на позов у встановлені судом строки не подали, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Приймаючи до уваги позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння №25 по вул. Електровозній в м. Дніпрі, що підтверджується копією договору купівлі-продажу домоволодіння від 28.05.2016 року (а.с.7)

Відповідно до акту від 20.04.2018 року відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації місця проживання (а.с.14).

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.3 ст.98 ЖК УРСР тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

У відповідності до ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Так, враховуючи ті обставини, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не відносяться до сімї позивача та не є її членами, хоча на разі продовжують проживати у спірному домоволодінні та добровільно не бажають з нього виселятися, суд вважає позовні вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення відповідачів з спірного домоволодіння обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 116 Житлового Кодексу України УРСР, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (м. Дніпро, вул. Електровозна, 25) до ОСОБА_5 (м. Дніпро, вул. Електровозна, 25) та ОСОБА_3 (Дніпропетровська область, с. Запорізьке,Синельниківський район, вул. 40 років Перемоги, 63,) про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Електровозна, буд.25.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев