Справа № 577/2445/18
Провадження № 2/577/999/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі

головуючого судді Семенюк І.М.

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за позовом виконавчого комітету Конотопської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та виселення без надання іншого житлового приміщення,-

ВСТАНОВИВ :

Виконавчий комітет Конотопської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та виселити ОСОБА_2 з житлового приміщення, розташованого за адресою м. Конотоп вул. Генерала Тхора, 79/49, без надання іншого житлового приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 25 березня 2015 року мати дитини померла. Відповідач байдуже ставиться до інтересів та потреб дитини, не піклується про стан здоров»я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться проблемами виховання дитини, не купує одягу, взуття, необхідних речей, тобто ухиляється від виконання батьківських обовязків. Вихованням та утриманням дитини займається бабуся ОСОБА_3 Вона опікується справами онука в школі, за її підтримки онук з 15.06.2015 року по серпень 2016 року відвідував дошкільний заклад №7 «Золотий ключик», з вихователями якого співпрацювала та сплачувала за харчування та інші матеріальні потреби дитини. Відповідач, батько дитини, у дошкільному закладі не зявлявся, справами сина не цікавився. Згідно інформації Конотопського НВК: ЗОШ І ступеня-ДНЗ «Казка», де навчається ОСОБА_4, батько дитини батьківські збори не відвідує, не цікавиться успіхами сина в дошкільному закладі. З 01.09.2016 року і по теперішній час хлопчик відвідує Конотопську дитячу музичну школу. Батько дитини не цікавиться його успіхами, не відвідує батьківських концертів. З 02.09.2015 року по 31.05.2016 року ОСОБА_4 систематично відвідував гурток «Барвінок», а з вересня 2016 року і по теперішній час гурток англійської мови. За весь цей час відповідач жодного разу в закладі не зявлявся, хлопчиком опікувалася бабуся . Вона також супроводжує дитину до лікаря, доглядає ОСОБА_4, піклується про його здоровя, виконує рекомендації лікарів. Матеріальне забезпечення власного сина відповідач поклав на плечі бабусі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. ОСОБА_2 перебуває на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом «Хронічний алкоголізм». 14.03.2018 року відносно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ст. 178 КУпАП (розпивання алкогольних напоїв у громадському місці), а 16.03.2018 року відносно останнього складений адмінпротокол за ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім»ї). Власником квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_5, який помер 05.11.2014 року , за життя склав заповіт на вказане майно на дружину - ОСОБА_3 На даний час в цій квартирі зареєстровані третя особа ОСОБА_3, відповідач - ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_4, в інтересах якого заявлено позов. Відповідач ОСОБА_2 створює неможливі умови для проживання у квартирі, а саме: забруднює житлове приміщення, палить в приміщенні, виносить з квартири речі, приносить спиртні напої, які вживає за місцем проживання, влаштовує сварки вдома, висловлюється в присутності дитини нецензурною лайкою. ОСОБА_3 неодноразово зверталась до Конотопського ВП ГУНП в Сумській області з приводу агресивної поведінки відповідача, провокування ним та вчинення сварок в стані алкогольного спяніння та з приводу того, що ОСОБА_2 вдарив дитину. За таких обставин, орган опіки та піклування вважає необхідним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у звязку з ухиленням від виконання батьківських обовязків, виселити його з квартири без надання іншого приміщення та стягнути з нього аліменти на утримання дитини, так як це буде відповідати інтересам дитини.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що службою у справах дітей було всебічно вивчено життєву ситуацію, в якій опинився малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Поведінка відповідача ОСОБА_2 має негативний вплив на розвиток малолітньої дитини. Здоровя, фізичний, психічний, духовний і моральний розвиток дитини піддається небезпеці внаслідок застосування батьком неправомірних способів здійснення батьківських прав та неналежного поводження відповідача з дитиною. ОСОБА_6 та його бабуся ОСОБА_3, яка є третьою особою у справі, через поведінку відповідача перебувають в стані страху та неврозу. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує проти заявлених вимог. Вказує на те, що зі своїм сином ОСОБА_7 та матірю, яка є третьою особою проживають однією сімєю. Так сталося, що після смерті дружини і матері його дитини, обовязки, які у інших сімях покладаються на жінку, у їх сімї виконує його мати. Вона для сімї готує їжу, піклується про нього та про його сина, коли дитина хворіє, то відвідує разом з ним лікувальний заклад, а він та його син допомагають по прибиранню квартири, ходять в магазин. Тобто, його мати фактично замінила матір і його дитині. Він раніше притягувався до кримінальної відповідальності і, хоча має погашену судимість, при влаштуванні на роботу має труднощі і не має можливості отримати роботу на постійній основі і з укладенням трудового договору у встановленому порядку, тому знаходить тимчасові заробітки. Був період в його житті, коли після смерті дружини він почав вживати спиртні напої. Однак, останнім часом він не зловживає спиртними напоями і приділяє належну увагу вихованню сина, при цьому відвідує навчальний заклад і з сином проводить значно більше часу, ніж раніше. Так, у нього зі своєю матірю виникали сварки на побутовій основі, однак, при цьому, відносно дитини він не вчиняв насильство і не застосовував відносно нього фізичну силу. У подальшому він має намір вести здоровий спосіб життя і бути гідним прикладом своєму сину, а також з ним разом проживати і утримувати. Іншого житла він не має, тому проживає у квартирі батьків, де і зареєстрований. Його поставили на облік у нарковідділення після того, як він звернувся за медичною допомогою з цього приводу.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Пояснила, що її син періодично, а ці періоди повторюються дуже часто, зловживає спиртними напоями і в цей час поводиться грубо з нею, з її онуком, вчиняє вдома сварки, псує меблі і таким чином подає негативний приклад своєму сину. Вона одна опікується дитиною, родичі допомагають придбати онуку одяг, а також надавали їй грошові кошти, щоб вона мала можливість пролікувати сина від алкогольної залежності.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, заслухавши думку малолітнього ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а згідно з частиною 3 вказаної статті мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Враховуючи положення вказаних правових норм, суд саме після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, може вирішити питання про позбавлення матері чи батька батьківських прав, виходячи зі сталої практики щодо розгляду справ такої категорїї, рішень Європейського суду з прав людини, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. При цьому ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можливо розцінювати як таке, що має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти і зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено і вказане вбачається зі свідоцтва про народження малолітнього ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, що його батьком записаний ОСОБА_2 ( а.с.7). 25.03.2015 року померла мати дитини ОСОБА_8 (а.с.8). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати дитини померла, відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, опікується дитиною бабуся ОСОБА_3 і, за таких обставин, орган опіки та піклування Конотопської міської ради, виходячи з інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як це буде відповідати інтересам дитини (а.с.23-25). Згідно довідок Конотопського ДНЗ №7 «Золотий ключик», навчально-виховного комплексу ЗОШ І ступеня ДНЗ «Казка», Конотопського центру дитячо-юнацької творчості, за час перебування ОСОБА_4 у державних закладах, батько дитини жодного разу їх не відвідував, не цікавився навчанням, успішністю сина, не відвідував батьківські збори. Опікувалась дитиною, його зовнішнім виглядом, сплачувала на харчування, забезпечувала контроль за навчанням бабуся ОСОБА_3 ( а.с.12-13, 15). Відповідно до довідки №4134 від 13.05.2018 року НП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 неодноразово зверталася з повідомленнями щодо вчинення ОСОБА_2 сварок, нанесенням онуку удару, агресивної поведінки, провокації бійок (а.с.14). Згідно довідки КЗ «Конотопської ЦРЛ ім. акад. ОСОБА_9» ОСОБА_2 станом здоровя сина ОСОБА_7 не цікавиться, під час звернення до лікарів дитину супроводжувала бабуся, також лікуванням, доглядом за дитиною, піклуванням про його здоровя, виконання рекомендацій медичних працівників здійснює ОСОБА_3 (а.с.16-17).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що знає родину ОСОБА_3 давно і, на його переконання, в сімї склалися не дуже гарні взаємовідносини у матері з її сином на грунті вживання останнім спиртних напоїв і ці відносини спостерігає дитина. Іноді ОСОБА_3 запрошує його відремонтувати речі, які у стані спяніння пошкоджував її син. Вихованням дитини в цій родині займається виключно бабуся, яка замінила йому матір. Бувають випадки, коли і батько водив сина до школи чи з ним спілкувався і, навіть , в його присутності, але таке спостерігав не часто.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що спілкується з членами цієї родини і їй відомо, що протягом тривалого часу в родині напружені відносини у матері з сином, який часто вживає спиртні напої, вчиняє сварки з матірю і в цей час має неадекватну поведінку. Господарство тримається на ОСОБА_3 Їй відомо, що ставиться питання позбавлення батьківських прав та виселення відповідача, і їй дуже жаль спостерігати розвиток таких обставин, тому що, коли відповідач веде тверезий спосіб життя, то і відносини налагоджуються. Але це , мабуть, є вимушений шлях.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що буває в гостях у родини ОСОБА_3, при цьому ОСОБА_3 часто скаржиться на негідну поведінку сина і що, коли він пяний, то лається на неї та ображає при дитині, коли відповідач тверезий, то до дитини відноситься гарно. Йому відомо, що офіційно відповідач ніде не працює.

Свідок ОСОБА_13, сусідка, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2, коли перебуває у стані спяніння, то дуже агресивний, знущається над матірю. Зі слів сусідки знає, що її син не працює і не надає коштів на утримання онука.

Свідок ОСОБА_14, сусід, в судовому засіданні пояснив, що в кожній сімї виникають сварки, але в родині ОСОБА_2,, через вживання відповідачем спиртних напоїв, вони спостерігаються дуже часто. Бували випадки, що до них приходив хлопчик Діма і розповідав, що його батько ображає бабусю , при цьому лається нецензурно.

Відповідно до ч. 1 статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї, а в силу ч. 2 цієї ж статті, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана в тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав .

В судовому засіданні 11 жовтня 2018 року був вислуханий неповнолітній ОСОБА_4 який пояснив, що він проживає з батьком і бабусею. Бабуся готує обід, вечерю для нього і тата, а його водить в школу. На день його народження стіл накриває бабуся, подарунки дарує вона і тато. Останнім часом його відводить до школи і тато, допомагає вчити уроки і з ним вони проводять вільний час. Бажає, щоб він, тато і бабуся і далі проживали однією родиною, щоб поведінка батька і відношення до нього, до бабусі було таким, як на даний час, коли він не пє, і щоб батько і надалі поводив себе таким чином, щоб він, його син, міг пишатися тим, що в нього є батько, який у будь- який час може захистити, дати пораду, а не зловживати спиртними напоями, як було раніше. Дитина допитана в присутності психолога, за оцінкою якого та оцінкою суду, дитині задані питання, які відповідають його віку та розвитку, на запитання відповідав вільно, без будь-якого примусу.

З матеріалів справи вбачається, що орган опіки та піклування Конотопської міської ради надав суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 23-25).

Вказаний висновок оцінюється судом нарівні з іншими доказами, в тому числі і з поясненнями осіб, які беруть участь у справі, свідків, а також з поясненнями малолітньої дитини в інтересах якої заявлений позов.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач, його малолітній син ОСОБА_4 та третя особа проживають разом однією сімєю, ведуть спільно господарство, тобто , у цих осіб, які є родичами між собою, скалася такого типу сімя на підставі кровного споріднення, в якій роль жінки та матері виконує третя особа, вона не є сторонньою особою для малолітнього ОСОБА_4, і вона сама ніколи не ставила питання про скасування таких правил спільного проживання і ведення господарства, або розірвання, такого роду, сімейних відносин. Виконання нею обовязків щодо онука не суперечить вимогам ст. 151 СК України.

Аналізуючи зібрані по справі докази і даючи їм оцінку, суд, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, що в судовому засіданні відповідач категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, прагне приймати участь у вихованні та утриманні сина і працює над собою та виявив бажання пролікуватися від алкогольної залежності і вказане підтверджується його поясненнями та поясненнями третьої особи, суд приходить до висновку, що в позбавленні його батьківських прав слід відмовити. Вказане питання про позбавлення відповідача батьківських прав може бути предметом судового розгляду у майбутньому, у випадку подальшого невиконання ОСОБА_2 своїх обов'язків. На даний час, достатнім заходом буде попередженння його про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та контроль за поведінкою відповідача з боку органу опіки та піклування.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини та виселення відповідача.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Як встановлено, відповідач, його малолітній син ОСОБА_4 та третя особа проживають однією сімєю. Відповідач є батьком дитини, іншого опікуна дитині не призначалося. Відповідач отримує пенсію, яка призначена дитині після смерті матері у звязку з втратою годувальника. Вказані обставини ніким не заперечуються і не спростовуються. Позивач не вказує на конкретну особу, на користь якої слід стягувати аліменти на утримання дитини.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в позбавленні відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4, опікуном дитини за законом є його батько, іншої особи не призначено, позивач вимоги з цього приводу не уточнював, а тому, стягнення аліментів у даному випадку буде недоречним.

Судом також встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності в порядку спадкування за заповітом належить ОСОБА_3 після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 05.11.2014 р. (а.с.19-22, 47-48), в якій зареєстровані ОСОБА_3, її малолітній онук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її син ОСОБА_2 (а.с.9-10, 27-29).

Обгрунтовуючи вимогу про виселення відповідача без надання іншого приміщення, позивач вказує на те, що відповідач систематично порушує правила співжиття і робить неможливим проживання з ним в одному помешканні для інших мешканців, в тому числі і малолітньої особи, в інтересах якої і заявлена така вимога, при цьому посилається на ст. 116 ЖК України, яка регулює питання виселення без надання іншого жилого приміщення наймача, членів його сімї або інших осіб, які проживають разом з наймачем та систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила соціального співжиття, роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання та громадського впливу виявилися безрезультатними. При цьому, позивач не надав жодного доказу того, що в інтересах дитини вживалися будь-які заходи запобігання негативної поведінки відповідача чи заходи громадського впливу, і які виявилися безрезультатними, тому і виникла необхідність виселення.

На підтвердження вимоги про виселення відповідача, позивачем надано копії судових рішень, згідно яких ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме : 18.07.2018 р.- за ч.2 ст. 173-2 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді 10 діб арешту; 31.07.2018 р.- за ч.2 ст. 173-2 КУпАП , накладено стягнення у виді 7 діб арешту; також, 18.07.2018 р.- за ст. 173 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді 7 діб арешту ( а.с.49-51).

Як вбачається з вказаних постанов, ОСОБА_2Є . двічі притягувався за вчинення сварки саме з третьою особою за місцем їх проживання, однак з постанови не вбачається, що насильство в сімї вчинено відносно малолітньої дитини чи в її присутності, і один раз за вчинення хуліганства в лікарні в наркологічному відділенні, коли, як він вказував, проходив лікування, усував інтоксикацію після вживання алкогольних напоїв, де також не був присутній малолітній ОСОБА_4.

Вказані докази неможливо вважати належними для підтвердження вчинення насильства щодо малолітньої дитини і які б давали підстави для звернення до суду з такою вимогою і в інтересах дитини.

До того ж , як встановлено судом, власником житла, з якого просить позивач виселити відповідача, є третя особа, яка не є наймачем, і в силу ст. 391 ЦК України має право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Однак, законним власником житла таке питання не ставиться і з такими вимогами вона до суду не зверталася.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для виселення відповідача без надання іншого приміщення.

Керуючись ст. 3 Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, Законом України "Про охорону дитинства", ст. 4, 150,151, 164 СК України, ст. 4,5, 12, 81, 263 ЦПК України суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог виконавчого комітету Конотопської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення аліментів та виселення без надання іншого житлового приміщення відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на орган опіки та піклування Конотопської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов'язків.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 19 жовтня 2018 року.

Суддя Семенюк І. М.