Справа № 509/3011/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Бокоч С.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

встановлення факту родинних відносин та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2018 року позивач звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до своєї сестри ОСОБА_2 у якої вказав, що у родині його діда ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_4 12.10.1961р. народилася його мати ОСОБА_5, однак у свідоцтві про її народження імя її мати (бабусі позивача) було записано як Анастасія у той час, як її імя було ОСОБА_4. Після одруження його мати змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_5. Саме у цієї родині народився він та його сестра ОСОБА_2 і вони всі разом проживали у будинку №18, який належав їх бабусі ОСОБА_4, та який розташований за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с.Миколаївка, вул. Наберіжна.

15.03.1981р. помер дідусь позивача - ОСОБА_3, а 09.02. 1983р., померла його бабуся ОСОБА_4, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Станом на 1983р. спадкоємцем І-черги була його мати ОСОБА_5, яка за приписами ст.549 ЦК в редакції 1963р. є такою, що прийняла спадщину, оскільки вона, на протязі 6 місяців після відкриття спадщини фактично вступилав управління та володіння спадковим майном.26.02.2016р. померла їх з відповідачкою мати - ОСОБА_5 і після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді вищевказаного будинку. Позивач у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі було відмовленооскільки у свідоцтві про народження матері імя бабусі було записано як Анастасія, а у свідоцтві про смерть бабусі як ОСОБА_4. Так як іншим шляхом встановити факт родинних відносин позивач не має можливості, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин і одночасно заявив вимогу про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що його сестра подала до нотаріуса заяву про відмову від спадщини на користь позивача.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі і просив суд заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, але 08.10.2018р. направила до суду відзив на позовну заяву у якому повністю підтвердила і погодилася з обставинами викладеними позивачем у позовній заяві, просила позовні вимоги повністю задовольнити, а справу розглянути без її участі.

З огляду на ці обставини суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін на підставі наданих сторонами доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

З копії свідоцтва про одруження вбачається, що 14.02.1957р. дід позивача ОСОБА_3 одружився з його бабусею ОСОБА_6, яка набула його прізвище ОСОБА_3. У цієї родині, 12.10.1961р. народилася мати позивача та відповідачки - ОСОБА_7.

Однак, у свідоцтві про її народження імя її мати було записано як Анастасія у той час, як імя її матері було ОСОБА_6, що підтвердженекопією свідоцтва про народження матері.

З копій паспортів, свідоцтв про укладення шлюбу та народження дітей вбачається, що мати позивача уклала шлюб з ОСОБА_8, набула його прізвище ОСОБА_8 і у цієї родині 19.07.1980р. народився позивач, а 03.02.1983р. народилася його сестра ОСОБА_2

Вся родина ОСОБА_2 проживала у будинку, який відповідно додоговору дарування будинку від 20.04.1981р., належав бабусі ОСОБА_4, та який розташований за адресою: 67813, Одеська обл., Овідіопольський р-н,с.Миколаївка, вул. Наберіжна 18.

15.03.1981р. помер дідусь позивача - ОСОБА_3, а 09.02.1983р., померла його бабцяВладиченко ОСОБА_9, після її смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під №18, та який знаходиться за вищевказаною адресою.Оскільки на день смерті бабусі родина ОСОБА_2 мешкали у цьому будинку, то донька померлої бабусі ОСОБА_5, єдина спадкоємиця І-ої черги стала володіти та управляти майном, тобто вона фактично прийняла спадщину у вигляді вказаного будинку, так як приписами діючого на той час законодавства (ст.549 ЦК в ред. 1963р.) визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, на протязі 6 місяців після відкриття спадщини фактично вступив у управління або володіння спадковим майном.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_5 беззаперечно підтверджується записами у погосподарських книгах Миколаївської сільради, згідно яких власником будинку була зазначена мати позивача ОСОБА_5, так як вона була єдиним спадкоємцем І-ої черги. З Договору на користування електричною енергією від 21.05.2013р.; Акту про опломбування від 07.10.2013р. та технічного паспорту 1- фазного розрахункового вимірювального комплексу від 07.10.2013р. вбачається, що саме ОСОБА_5, як власниця будинку укладала договори на постачання електричної енергії та обслуговуваннябудинку.

Отже, суд доходить до однозначного висновку, що мати позивача - ОСОБА_5 вступила у володіння та користування будинком №18 по вул. Наберіжна с.Миколаївка Овідіопольського району після смерті ОСОБА_4.

26.02.2016р. ОСОБА_5 померла і після її смерті залишилося майно у вигляді вказаного будинку з господарським будівлями та спорудами, який розташований по вказаній адресі на неприватизованій земельній ділянці площею 0,10 га що підтверджено свідоцтвом про її смерть та довідкою Миколаївської сільської Ради №364 від 19.06.2018 р.

Так як, через три місяці після смерті матері, 29.05.2016р., помер батько позивача -ОСОБА_10, то спадкоємцями І-ої черги цього майна стали позивач та його сестра - ОСОБА_2

Позивач у 6-місячний строк звернувся до нотаріуса с заявою про намір вступити у спадщину і 09.03.2016р. Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №62/2016. У цей же термін, відповідачка ОСОБА_2 відповідно до ст.1274 ЦК написала відмову від спадщини на користь позивача.Однак, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину було відмовлено так як у свідоцтві про народження матері імя бабусі було записано як Анастасія, а у свідоцтві про смерть бабусі як ОСОБА_4, що підтверджене копією Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №671/02-31 від 14.06.2018 року.

За таких обставин позивач дійсно був змушений звернутися до судуіз заявою про встановлення факту родинних відносин.

За приписами ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідност. 315 ЦПК Українив порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

Оскільки за діючим законодавством справи окремого провадження, які повязані з визнанням права повинні розглядатися в порядку позовного провадження, то суд і розглядає питання встановлення факту родинних відносин в порядку позовного провадження разом із вирішенням питання щодо визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до копії технічного паспортупісля смерті матері позивача залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під №18 загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., допоміжною площею 30,4 кв.м, який знаходиться за адресою:67813, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с.Миколаївка, по вул. Набережна та який складається з: веранди під літ. «а» у якій розташована кухня 1-1 площею 13,8 кв.м.;власне житлового будинку під літ. «А» у якому розташовані приміщення: 1-2 житлова кімната площею 21,3 кв.м; 1-3 житлова кімната площею 25,5 кв.м; 1-4 житлова кімната площею 24,3 кв.м.; 1-5 підсобне приміщення площею 16,6 кв.м.; навісу а(1), сараю «Б», літньої кухні «В»; убиральні «Г» та споруд: 1- ворота, 2-огорожа, 3-огорожа, 4-колодязь, 5 колодязь, загальна вартість якого, за оцінкою субєкту оціночної діяльності, складає 183 300,00 гривень.

Так як мати позивача за життя не отримала правовстановлюючого документу, яке посвідчує її право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, то позивач змушений звернутися до суду с заявою про визнання права власності на це майно.

Відповідно до ст.1269 ЦК України особа, яка подала заяву до нотаріуса вважається такою, що приняла спадщину. Особою, яка прийняла спадщину є і така особа, яка на момент відкриття спадщини мешкала разом зі спадкодавцем.

Згідно ст. 4 ЦПК та 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За приписами ч.2 п.1 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

ЗгідноІнструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР» від 31.01.1996 р., затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31.01.1966 р., яка діяла до 13.12.1995 р. реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Пунктом 62 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР», підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по-господарських книгах.

З огляду на те, що законодавством, яке діяло на час смерті бабусі позивача -ОСОБА_4 та життя матері право власності на будинок визнавалось за наявності запису про його існування у погосподарської книзі відповідної сільської Ради, то суд визнає, що померла мати позивача була власницею цього будинку.

На підставі викладеного та ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1221, 1223, 1258, 1261, 1269, 1270 ЦК України в ред. 2003р.; Інструкції МКГ УРСР «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР» від 31.01.1996 р.; п.62 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР», керуючись ст.ст.4, 5, 12; 30 ; 43, 49, 84, 95, 175, 263, 293, 294, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ВладиченкоНаталія ОСОБА_9, яка померла 09.03.1983 року була матірю ОСОБА_5, яка померла 26.02.2016 року;

Встановити факт, що ВладиченкоНаталія ОСОБА_9, яка померла 09.03.1983 року була рідною бабусею ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 (і.п.н.) в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під №18 загальною площею 101,5 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., допоміжною площею 30,4 кв.м, який розташований за адресою: 67813, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с.Миколаївка, по вул. Набережна та який складається з: веранди під літ. «а» у якій розташована кухня 1-1 площею 13,8 кв.м.;власне житлового будинку під літ. «А» у якому розташовані приміщення: 1-2 житлова кімната площею 21,3 кв.м; 1-3 житлова кімната площею 25,5 кв.м; 1-4 житлова кімната площею 24,3 кв.м.; 1-5 підсобне приміщення площею 16,6 кв.м.; навісу а(1), сараю «Б», літньої кухні «В»; убиральні «Г» та споруд: 1- ворота, 2-огорожа, 3-огорожа, 4-колодязь, 5 колодязь.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протгом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя А.І. Бочаров.