РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та про стягнення додаткових витрат на дитину звернулась ОСОБА_1.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на даний час сума стягуваних аліментів за рішенням Рівненського міського суду від 08.10.2014 року є недостатньою, розмір витрат на утримання доньки значно зросли. На сьогоднішній день змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину, а відтак вважає, що розмір аліментів необхідно збільшити до 2000,00 грн., щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути 15610,91 грн. відшкодування понесених додаткових витрат на неповнолітню дитину.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, додатково пояснює, що в нього на утриманні є мати пенсіонерка. Також вказує, що він одружений і має намір усиновити дитину. Відповідачем підтверджено і той факт в нього є автомобіль марки «Mazda 3» 2005 року випуску, будинок та земельні ділянки.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 18 грудня 2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

З дослідженого в судовому засіданні рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 жовтня 2014 року вбачається, що з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 12.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 1 липня 2018 року 1944 гривень.

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан відповідача, у якого на праві власності перебуває автомоіль, будинок та земельні ділянки.

Відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, має задовільний стан здоровя, отже спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню з 500,00 грн. до 2000,00 грн., щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне - дитини.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз'яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Згідно рекомендації лікаря дитині рекомендовано санітарно-курортне лікування Моршин.

Згідно довідки від 16.04.2018 року №1-18/18 вбачається, що ОСОБА_4 дійсно знаходилась на санаторно-курортному лікуванні та була проведена оплата за санаторно курортному путівку в розмірі 3450, 00 гривень.

Згідно товарного чеку №769 від 19 вересня 2015 року вбачається що були придбані босоніжки ціна яких складає 910 гривень.

Згідно довідки стоматологічної клініка «Стомалюкс» від 24.12.2015 року вбачається, що позивач здійснила оплату за стоматологічне та лікування здійснила оплату в розмірі 3444 грн.

Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов'язки відносно своєї дитини і зобов'язані спільно її утримувати. В зв'язку з чим, суд вважає, що вищевказані витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках.

Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати в розмірі 3402,00 грн.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка при предявленні позову про стягнення аліментів, звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та про стягнення додаткових витрат на дитину задовільнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Рівненського міського суду від 08.10.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 3402 грн. - відшкодування понесених додаткових витрат на неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 704, 80 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: 33000, м Рівне, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_2

Повний текст рішення виготовлено 23 жовтня 2018 року

Суддя: С.П. Харечко