Єдиний унікальний номер справи 229/3567/18
Номер провадждення № 2/229/994/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" жовтня 2018 р. Дружківський міський суд Донецької області

в складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Головне управління Державної міграційної служби України, про усунення перешкод в користуванні та володінні квартирою, шляхом визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням -

В С Т А Н О В И В:

09.08.2018 року ОСОБА_4 через свого представника звернулася до Дружківського міського суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Головне управління Державної міграційної служби України, про усунення перешкод в користуванні та володінні квартирою, шляхом визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням .

В позові позивачка зазначила, що вона є основним наймачем АДРЕСА_1, на підставі ордеру за №628 виданого на підставі рішення виконкому Очеретинської селищної ради №74 від 16 грудня 1989 року. В наступний час в квартирі крім неї зареєстровано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з 2001 року не проживають в квартирі, комунальні послуги не сплачують, господарством не займаються, речей їх в квартирі не має. Через реєстрацію в квартирі відповідачів безпідставно сплачує зайві кошти за комунальні послуги. Відповідачі добровільно знятися з реєстрації не бажають, що змусило позивачку звернутися до суду з вказаним позовом.

Просить визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування АДРЕСА_1 зі зняттям їх з реєстраційного обліку в органах Державної міграційної служби.

Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи їх було сповіщено належним чином, про що в справі є повідомлення, заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності суду не надали, в супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи управління повідомлено належним чином. Надали клопотання про виключення управління з числа третьої особи.

З огляду на це, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу на підставі наявних у справі доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно дост. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі рішення виконавчого комітету Очеретинської селищної ради народних депутатів № 628 від 16 грудня 1989 року ОСОБА_4 було видано ордер на право зайняття житлового приміщення площею 39,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на склад родини із 4 осіб (а.с. 9).

Згідно довідки про склад сім"ї від 30 липня 2018 року виданої КП "Житлово-водопостачальне господарство Очеретинської селищної ради" за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка ОСОБА_4 та її сини - відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_2 (а.с.15 ).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного комісією в складі депутата селищної ради та сусідів позивачки 29 липня 2018 року встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, однак з 2000 року по теперішній час не проживають за зазначеною адресою (а.с. 14).

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості потрапити в спірну квартиру, або здійснення спроб вселитись в спірне жиле приміщення, як і не надано доказів утримання або відмови позивачки у прийнятті участі відповідачами в утриманні спірного жилого приміщення.

Враховуючи, що відповідачі були відсутні у спірному приміщенні у встановлені законом строки без поважних причин, доказів щодо вчинення їм з боку ОСОБА_1 перешкод у користування житлом ними суду також не надано.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили прааво користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку в органах Державної міграційної служби, то суд дійшов висновку, що ці вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

У Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України). Отже у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог:

1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;

2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;

3) про визнання особи безвісно відсутньою;

4) про оголошення фізичної особи померлою.

Закон № 1382-1V є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин виникнення, зміни чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

З 04 квітня 2016 року в Україні набув чинності закон №888-19 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» від 10 грудня 2015 року. З 04 квітня 2016 року Державна міграційна служба України втратила функції реєстрації місця проживання громадян. Дана робота покладена на органи місцевого самоврядування.

Пунктом 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ від 02 березня 2016 р. № 207 встановлено перелік підстав зняття з реєстрації місця проживання особи, серед яких є рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення дає підстави уповноваженому державному реєстраційному органу здійснити функції щодо зняття цієї особи з реєстрації.

Тому, суд приходить до переконання, що вимоги позивачки щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачів не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10,13, 76 - 80, 89, ч.1 ст. 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Головне управління Державної міграційної служби України, про усунення перешкод в користуванні та володінні квартирою, шляхом визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Авдіївка Донецької області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця сел. Кринична м. Макіївка Донецької області, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складений 26 жовтня 2018 року.

Суддя: Є. В. Петров