Справа № 369/8858/18
Провадження № 2/369/3274/18
29.10.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Ріпка Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраціїпро визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
В липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що має у приватній власності АДРЕСА_1. 27 вересня 1996 року в належній їй на праві приватної власності квартирі був зареєстрований її чоловік - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. 24 квітня 2018 року вони з відповідачем розлучилися. З червня 2017 року відповідач не проживає разом з ними по вищезазначеній адресі, що підтверджується актами депутата Хотівської сільської ради від 07 вересня 2017 року та 18 липня 2018 року, також підтверджено сусідами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Крім того, ОСОБА_2 будучи зареєстрованим в квартирі житлового будинку не несе жодних витрат по утриманню будинку в належному стані, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги.
Враховуючи те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично не проживає у АДРЕСА_3 з червня 2017 року, не несе жодних витрат по утриманню будинку в належному стані, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги, то він втратив право користування жилим приміщенням у житловому будинку та підлягає зняттю з реєстрації по вказаній адресі.
Тому позивач просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт: НОМЕР_2, виданий 20 вересня 1996 року Чабанським СВМ ГУ МВС України в Київській області, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_7 та зняти його з реєстрації місця проживання за даною адресою.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.07.2018 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання на 20 серпня 2018 року.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У судове засідання позивач та її представник не з'явились Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Просив суд задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 що підтверджується Свідоцтвом на право на спадщину за законом від 06 жовтня 1995 року виданим старшим державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_6
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Хотівської сільської ради №256 від 18 липня 2018 року у даному будинку зареєстровано п'ять осіб, а саме ОСОБА_1 (голова господарства), ОСОБА_2 (чоловік), ОСОБА_7 (дочка), ОСОБА_8 (син).
Відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим Києво-Святошинськима районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області серія НОМЕР_3
З матеріалів справи вбачається, що на даний час ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5, однак в зазначеному будинку не проживає та не з'являється, у житловому будинку відсутні його речі, що підтверджується актами депутата Хотівської сільської ради Вінніченко С.М. від 07.09.2017 року, 18.07.2018 року.
Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2. Тому в цій частині вимоги позову підлягають задоволенню.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.
Відповідно до ст.ст. 203, 235, 321, 328, 391, 405, 717 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71, 72 СК України, та керуючись статтями 4, 5, 12, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт: НОМЕР_2, виданий 20 вересня 1996 року Чабанським СВМ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_6
В решті вимог позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Дубас Т.В.