У Х В А Л А

19 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 462/1694/17

провадження № 61-45571ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2018 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про відшкодування шкоди, в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2018 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу

ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга надіслана заявником до суду касаційної інстанції після закінчення строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 вересня 2017 року та постанови Апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2018 року, посилаючись на те, що за заявою про отримання копії вказаної постанови він через свого представника, отримав оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в суді першої інстанції 12 вересня 2018 року.

Проте, наведені заявником підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки відсутні жодні підтвердження того, що перешкоджало отримати судове рішення в установлений законом строк, цікавитися рухом справи, так як апеляційна скарга була подана саме представником відповідача, тобто згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 124 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно надати належні докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 390, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун