Справа № 683/2292/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів цивільну справу № 683/2292/18, 2/683/1120/2018 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Технічна, 11/1 м. Старокостянтинів Хмельницької області.

В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 серпня 1995 року відділом приватизації акціонерного товариства «Сільгосптехніка» на підставі розпорядження від 14 серпня 1995 року за № 3, їй та її чоловіку ОСОБА_2 було передано у власність квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 10 листопада 2016 року впорядковано адресу належного їм обєкта нерухомого майна та присвоєно адресу вулиця Технічна, 11/1, взамін адреси АДРЕСА_2.

10 червня 2016 року ОСОБА_2 помер.

Рішеннями Старокостянтинівського районного суду від 21 липня 2017 року та 12 липня 2018 року за ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 визнано право власності відповідно на земельну ділянку за адресою: вул. Технічна, 11/1 м. Старокостянтинів та на 1/2 частку житлового будинку по вул. Технічна, 11/1 м. Старокостянтинова.

Позивачка вказує, що має намір подарувати дочці ОСОБА_3 належну їй 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, однак нотаріусом не приймається як правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житло, видане відділом приватизації акціонерного товариства «Сільгосптехніка», оскільки воно видане не уповноваженим на це органом, тому є таким, що не відповідає вимогам закону.

В підготовче засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задоволити.

Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав.

Оскільки сторони в підготовче засідання не зявились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16 серпня 1995 року відділом приватизації акціонерного товариства «Сільгосптехніка» згідно з розпорядженням від 14 серпня 1995 року № 3 було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_3.

ОСОБА_2 помер 10 червня 2016 року.

Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 10 листопада 2016 року № 376 п. 2 впорядковано адресу обєкту нерухомого майна та присвоєно адресу вулиця Технічна, 11/1, взамін адреси АДРЕСА_4.

Судом також встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду від 12 липня 2018 року за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: вул. Технічна, 11/1 в м. Старокостянтинові Хмельницької області.

На даний час позивачка обмежена в можливості розпорядитися своїм майном 1/2 часткою житлового будинку по вул. Технічній, 11/1 м. Старокостянтинів Хмельницької області, через те, що правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки виданий неналежним органом (лист розяснення приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 № 168/01-16 від 17 липня 2018 року).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Також відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції, яка діяла на час виникнення прав на нерухоме майно) приватизація державного житлового фонду (далі приватизація) - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

У відповідності до п. 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир у власність громадян оформлялася свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструвалося в органах приватизації і не потребувало нотаріального посвідчення.

Відповідно до п.п. 13, 14 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року № 56 (яке було чинним на момент виникнення права власності на квартиру) приватизація державного житлового фонду здійснювалася уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною виконавчою владою, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управління яких знаходився державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснювалася на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Вищезазначеним Положенням також визначався порядок державної реєстрації права власності на квартиру, зокрема п. 28 Положення передбачалася обовязкова реєстрація в органах технічної інвентаризації свідоцтва про право власності на квартиру.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності не залежало від державної реєстрації до часу набрання законної сили Цивільного кодексу України та Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивачка ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частку житлового будинку по вулиці Технічній, 11/1 м. Старокостянтинів Хмельницької області, однак не може розпорядитися своїм майном через те, що нотаріусом не приймається до уваги правовстановлюючий документ, тому її права підлягають захисту.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 200 ч. ч. 3, 4, 206 ч. 4, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: вулиця Технічна, 11/1 м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місцезнаходження: вул. К.Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, .

Суддя: