ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 жовтня 2018 року

м.Харків

справа № 611/1040/17-ц

провадження № 22-ц/818/331/18

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач Какулія Отарі Євгенович, в інтересах ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВМІКОМ», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Какулії Отарі Євгеновича, в інтересах ОСОБА_1, до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВМІКОМ», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 31 травня 2018 року, постановлене під головуванням судді Коптєва Ю.А., в залі суду в місті Барвінкове Харківської області (повний текст судового рішення складено 04 червня 2018 року), -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 в особі представника Какулія Отарі Євгеновича звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, ТОВ «ВМІКОМ», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 31 травня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсним договір комісії від 22 квітня 2017 року зі всіма додатками до нього, укладеного між ОСОБА_6, в інтересах та від імені якої виступав ОСОБА_3, на підставі нотаріальної довіреності від 21 квітня 2017 року НМА 612801, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та ТОВ «ВМІКОМ» в особі директора ОСОБА_7. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 22 квітня 2017 року зі всіма додатками до нього, укладеного між ТОВ «ВМІКОМ», який є комісіонером у відповідності до п. 8 Постанови КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року, а також який діяв від імені та на підставі укладеного з власником колісного транспортного засобу договору комісії № 6678/17/000271 від 22 квітня 2017 року в особі директора ОСОБА_7, та ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем автомобіля за договором купівлі-продажу, оскільки перехід права власності та реєстрація автомобіля відбулися у відповідності до вимог чинного законодавства. Вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля від 22 квітня 2017 року зі всіма додатками до нього, укладеного між ТОВ «ВМІКОМ» в особі директора ОСОБА_7, та ОСОБА_2.

Представник ОСОБА_1 - Какулія Отар Євгенович подав відзив на апеляційну скаргу, просив рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 31 травня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що довіреність, на підставі якої відбулося відчуження автомобіля, є нікчемною. Тому і договір комісії від 22.04.2017 року та договір купівлі-продажу від 22.04.2017 року є недійсними.

Проте такі висновки суду першої інстанції є передчасними, оскільки судом не враховано інтереси усіх осіб, права яких можуть бути порушені оспорюваними правочинами, а саме, до участі у справі у якості співвідповідача не залучено ТОВ «ВМІКОМ», як сторону договору комісії від 22.04.2017 року та договору купівлі-продажу автомобіля від 22.04.2017 року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с.25)

Рішеннями Біловодського районного суду Харківської області від 28 серпня 2017 року встановлено факт того, що ОСОБА_8 помер 27 серпня 2016 року від вогнепального проникаючого кульового поранення грудної клітини з пошкодженням серця, а ОСОБА_6 померла 27 серпня 2016 року від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї (а.с.7-14).

На підставі вищезазначених рішень суду, 14 вересня 2017 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області були видані свідоцтва про смерть ОСОБА_6 та ОСОБА_8, серії І-ЕД №508061 та серії І-ЕД №508064 (а.с.13,14).

За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.1, 6 ч.2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України, за №0000181 від 23 червня 2017 року, за фактом вчинення злочину Біловодським ВП ГУНП в Луганській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено дані, стосовно того, що в ніч з 26 на 27 серпня 2016 року невстановлені особи одразу після вбивства - ОСОБА_6 та ОСОБА_8, за адресою проживання вул. Волкова, 13 смт. Дзержинській м. Ровеньки Луганської області, незаконно заволоділи автомобілем Wolkswagen Tiguan, 2010 року випуску, сірого кольору, кузов WVGZZZ5NZBW038750, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ 180077 від 06 листопада 2010 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_6 (а. с. 20-21).

Матеріали справи свідчать про те, що 22 квітня 2017 року між ОСОБА_6, від імені якої діяв ОСОБА_3, на підставі довіреності від 21 квітня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та ТОВ «ВМІКОМ» було укладено договір комісії № 6678/17/000271 за умовами якого комісіонер за дорученням комітента зобовязався надати комітенту за винагороду нематеріальні інформаційно консультаційні послуги з організації купівлі продажу транспортного засобу - Wolkswagen Tiguan, 2010 року випуску, сірого кольору, кузов WVGZZZ5NZBW038750, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ 180077 від 06 листопада 2010 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.15).

22 квітня 2017 року між, ТОВ «ВМІКОМ», який є комісіонером у відповідності до п. 8 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 року, а також діє від імені та на підставі укладеного з власником колісного транспортного засобу договору комісії №6678/17/000271 від 22.04.2017 року в особі директора ОСОБА_7, та ОСОБА_2, було укладено договір купівлі продажу від 22.04.2017 року, відповідно до якого відповідач набув право власності на транспортний засіб автомобіль Wolkswagen Tiguan, 2010 року випуску, сірого кольору, кузов WVGZZZ5NZBW038750, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САЕ 180077 від 06 листопада 2010 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.16).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 в особі представника Какулія Отарі Євгеновича посилався на те, що довіреність від 21 квітня 2017 року, надана ОСОБА_6 ОСОБА_3, на підставі якої були вчинені оспорювані правочини, - є нікчемною, оскільки станом на 21 квітня 2017 року цивільна правоздатність ОСОБА_6 була припинена, вказана довіреність видана на імя ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6 У звязку з цим правочини, вчинені на підставі вказаної довіреності, є недійсними.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 3 ст. 215 ЦК передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.5 ст.216 ЦК вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь-якою заінтересованою особою.

Зі змісту цих статей вбачається, що заперечувати дійсність правочину в судовому порядку вправі одна із сторін договору або інша заінтересована особа.

У п. 26 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Матеріали справи свідчать про те, що сторонами договору комісії від 22 квітня 2017 року є ОСОБА_6, від імені якої діяв ОСОБА_3, на підставі довіреності від 21 квітня 2017 року, та ТОВ «ВМІКОМ» (а.с.15). Сторонами договору купівлі-продажу автомобіля від 22 квітня 2017 року є ТОВ «ВМІКОМ», який є комісіонером та діє від імені та на підставі укладеного з власником колісного транспортного засобу договору комісії №6678/17/000271 від 22.04.2017 року в особі директора ОСОБА_7, та ОСОБА_2

Разом з тим відповідачем у справі є лише ОСОБА_2, тоді як іншу сторону оспорюваних правочинів, ТОВ «ВМІКОМ», не залучено до участі у справі у якості співвідповідача.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув і ухвалив оскаржуване рішення про визнання недійсними договору комісії та договору купівлі-продажу, не залучивши при цьому у якості співвідповідача сторону оспорюваних правочинів ТОВ «ВМІКОМ».

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновок суду про задоволення позовних вимог, є передчасним та не відповідає вимогам закону.

Розглянувши справу за вищевказаним позовом, суд першої інстанції неправильно визначився із суб'єктним складом вказаних правовідносин.

Розгляд справи за таких обставин позбавляє суд апеляційної інстанції можливості зробити висновок щодо обґрунтованості чи необґрунтованості позовних вимог по суті.

На стадії апеляційного провадження Цивільним процесуальним кодексом не передбачено залучення до участі в справі відповідачів та заінтересованих осіб.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав незалучення до участі у справі усіх осіб, права яких зачіпаються заявленими вимогами.

Проте позивач не позбавлений можливості повторно звернутись з аналогічним позовом із залученням вищезазначених осіб в якості співвідповідачів.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 31 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Какулії Отарі Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1, до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВМІКОМ», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_9