ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2607/18
номер провадження 6/695/121/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернувся до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_2.

Вказане подання мотивоване тим, що на виконанні Золотоніського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавчий лист №2-150/09 виданий 03.02.2009 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина до досягнення ним повноліття.

У ході здійснення виконавчого провадження виконавцем встановлено, що боржник не отримує доходи у вигляді заробітної плати чи пенсії, відсутні транспортні засоби, земельні ділянки та обєкти нерухомого майна на які можливо здійснити стягнення, окрім того на сьогоднішній день місце перебування та проживання боржника виконавцеві не відоме, останній ухиляється від виконання вказаного судового рішення, аліменти не сплачує, на виклики державного виконавця не зявляється, а згідно поштового повідомлення останні повертаються відправнику у звязку із закінченням терміну їх зберігання. Станом на 01.06.2018 року заборгованість ОСОБА_1 становить 42937,04 грн.

За таких обставин, керуючись ст. 438 ЦПК України державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку встановленому чинним законодавством. Державний виконавець в своєму поданні розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Враховуючи встановлені ст. 438 ЦПК України терміни розгляду вказаного подання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд вважає, що подання державного виконавця про оголошення боржника в розшук не підлягає до задоволення у звязку із наступним.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Державним виконавцем відкрито виконавче провадження №52664458 по виконанню виконавчого листа №2-150/09 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина до досягнення ним повноліття.

За період виконання вказаного вище виконавчого провадження державним виконавцем було здійснено запити до органів Пенсійного фонду України для встановлення можливих доходів боржника, окрім того здійснено розшук транспортних засобів боржника, однак, як вбачається із матеріалів справи, останні у боржника відсутні. Майно на яке можливо здійснити стягнення у боржника відсутнє.

Боржник ухиляється від сплати аліментів, а тому станом на 01.06.2018 року заборгованість ОСОБА_1 становить 42937,04 грн.

Як вбачається із матеріалів даного подання, розшук майна боржника, на яке можливо здійснити стягнення виявився без результатним, однак суд зважає, що матеріали справи більше не містять жодних даних стосовно належних дій державного виконавця з приводу розшуку боржника.

Надані до подання документи взагалі не містять відомостей стосовно того, чи був боржник обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, відсутні відомості чи боржнику надсилалися виклики щодо явки останнього до виконавця для надання пояснень, необхідності виконання боргових зобовязань, тощо.

В матеріалах справи наявна копія поштового повідомлення про повернення поштового відправлення відправнику, у якій зазначено, що остання повертається саме за закінченням терміну його зберігання.

Судом встановлено, що виконавцем не направлено вимогу до відповідних державних органів про встановлення реєстрації місця проживання боржника, матеріали справи взагалі не містять жодних даних про вчиненні дії державного виконавця з приводу встановлення актуального місця реєстрації та фактичного проживання боржника.

Як вбачається із виконавчого листа, адреса боржника зазначена як вул. Шевченка, 148, м. Золотоноша. Вказана адреса зазначена і в згаданій вище постанові про відкриття виконавчого провадження.

Однак жодних відомостей про те, що боржник за вказаною адресою не проживає матеріали справи не містять.

Згідно загальних принципів закріплених у ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що саме у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Однак з матеріалів вказаного подання взагалі не можливо встановити чи встановлювалося державним виконавцем місце проживання боржника.

Згідно ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Суд при вирішенні вказаної справи враховує, що неможливість встановлення місця проживання боржника унеможливлює виконання судового рішення, обовязковість виконання якого встановлено як Конституцією України так і нормами ст. 18 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, в звязку з тим, що місце проживання боржника фактично не встановлювалося, жодні заходи державним виконавцем щодо встановлення його фактичного місця проживання не вживалися, суд вважає, що вказане подання державного виконавця є немотивованим, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260, 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

У задоволенні подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя : Середа Л.В.