Справа № 473/2555/18
"18" жовтня 2018 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Висоцької Г.А., при секретарі Радєвій Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження без застосування звукозаписувальної техніки цивільну справу № 473/2555/18 за позовною заявою ОСОБА_1 національного університету імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором,-

19.07.2018 року представник позивача ОСОБА_1 національного університету імені ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором від 25.08.2009 року за №11/2 в розмірі 1 815 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.08.2009 року між ОСОБА_1 державним університетом імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений договір № 11/2 про індивідуальну підготовку молодшого спеціаліста ОСОБА_5 за денною формою навчання за освітньо - кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст» за кошти фізичних та юридичних осіб на спеціальність «Прикладна математика».
Відповідач зобов'язався здійснювати оплату за весь період навчання в сумі 10 500 грн., вартість одного року навчання становить 3 300 грн.
ОСОБА_5 навчався до 12.12.2011 року, його відраховано за власним бажанням, має заборгованість за 2010 -2011 навчальний рік за надання освітньої послуги, яка складає 1 815 грн.
Позивач на адресу відповідача направляв претензію на суму 1 815 грн. з вимогою сплатити борг, однак останній проігнорував вказані вимоги, тому змушений звертатись до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 25.07.2018 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_3 повторно не з'явилась в судове засідання, судом повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.128 ЦПК України про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду не відомі.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував.
Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
25.08.2009 року між ОСОБА_1 державним університетом імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений договір № 11/2 про індивідуальну підготовку молодшого спеціаліста ОСОБА_5 за денною формою навчання за освітньо - кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст» за кошти фізичних та юридичних осіб на спеціальність «Прикладна математика».
Відповідно п. 3.1. договору позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів платника навчання ОСОБА_3 надати освітню послугу за навчання ОСОБА_5, а саме здійснити підготовку за денною формою навчання за спеціальністю «Прикладна математика» у термін з 01.09.2009р. по 30.06.2012 р.
В свою чергу відповідач за отриману освітню послугу взяла зобов'язання своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, які встановлено договором.
Наказом по ОСОБА_1 державному університету імені ОСОБА_2
№ 248-1/с від 10.08.2009 року ОСОБА_5 був зарахований на ІІ курс Технікуму МДУ
імені ОСОБА_2 на денну форму навчання.
Відповідно до наказу № 130 від 31.08.2011 року з 01.09.2011 року змінено назву технікум МДУ імені ОСОБА_2 на Коледж ОСОБА_1 національного університету імені ОСОБА_2.
За наказом ректора від 27.12.2011 року за № 848/с студента ОСОБА_5 було відраховано за власним бажанням.
Згідно матеріалів справи позивачем систематично надсилались за місцем проживання відповідача ОСОБА_3 листи і претензії із пропозицією сплатити борг за навчання сина, які вона отримувала але свої зобовязання не виконала і на даний час.
Відповідно до Указу Президента України від 21.08.2010 року ОСОБА_1 державному університету імені ОСОБА_2 надано статус національного, після чого він іменується ОСОБА_1 національним університетом імені ОСОБА_2.
Згідно довідки про дебіторську заборгованість відповідачем сплачено за 2009-2010 навчальний рік 3 450 грн., за 2010- 2011 навчальний рік -2 550 грн. У 2011- 2012 навчальному році ОСОБА_5 навчався до 12.12.2011 року, а тому необхідно було сплатити 1 215 грн. З урахуванням недоплати за 2010 -2011 навчальний рік загальна сума боргу за надання освітньої послуги складає 1 815 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утримання від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ч. 2. ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у розмірі 1762,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

Позов ОСОБА_1 національного університету імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 національного університету імені ОСОБА_2 заборгованість за навчання ОСОБА_6 у сумі 1 815 (одна тисяч вісімсот пятнадцять)грн. та судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з часу складення повного тексту судового рішення.
Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: Миколаївська область. АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1.
Рішення складено 25.10.2018 року.

Суддя Висоцька Г.А.