Номер провадження 2/754/1420/18
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря Базік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (місце реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. народження (місце реєстрації: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження (місце реєстрації: АДРЕСА_2) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 02.06.2017р. позивач ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_3 у відповідача ОСОБА_2, даний договір був посвідчений Ковальчуком С.П. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 4816.

Відповідачі у 2017 року добровільно звільнили квартиру, але з реєстрації місця проживання не знялись та продовжують бути зареєстровані в квартирі і до теперішнього часу, чим створюють суттєві перешкоди для позивача в користуванні квартирою, оскільки позивач буде вимушена нести додаткові зі сплати комунальних послуг які розраховуються залежно від кількості зареєстрованих за адресою осіб.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з викладених обставин у позові та просила задовольнити.

Представник відповідачів (ОСОБА_2, ОСОБА_3.) ОСОБА_5 в судовому засіданні визнала позовні вимоги та просила їх задовольнити, пояснивши, що відповідачі проживають в іншій державі та не можуть самостійно знятись з реєстрації.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача ОСОБА_1 та представника відповідачів ОСОБА_5, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що 02.06.2017р. відповідачі ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., зареєстрований в реєстрі за № 4816.

Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 від 02.06.2017 року, номер запису про право власності 2074557, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно довідки 102/30/4441 від 09.08.2017 року, яка видана Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією Відділом з питань реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_5

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою реєстрації не проживають з 2017р., добровільно виїхали з квартири, однак вимоги п. 9 Договору купівлі-продажу квартири від 02.06.2017 року про те, що продавець зніме з реєстрації всіх зареєстрованих осіб з займаної площі, не виконаний, відповідачі з реєстрації не зняти.

Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідачі порушують право власності позивача, позбавляють можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 649,60грн, а саме з кожної по 324,80грн.

Керуючись статті 319, 321, 391 ЦК України, статті 7, 10, 76, 81, 133, 141, 244-245, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (місце реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. народження (місце реєстрації: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження (місце реєстрації: АДРЕСА_2) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. народження (місце реєстрації: АДРЕСА_2) та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження (місце реєстрації: АДРЕСА_2) такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. народження (місце реєстрації: АДРЕСА_2) та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження (місце реєстрації: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (місце реєстрації: АДРЕСА_1) судові витрати в розмірі по 324,80грн з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду міста Києва.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Суддя В.В. Бабко