н/п 2/490/1867/2018 Справа № 490/1956/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
19 жовтня 2018 р. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Янкевич В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню доньки ОСОБА_3. Байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків та долі дитини змусило її звернутися до суду з даним позовом.
Позивач просила про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала.
Представник третьої особи Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради надала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримала висновок органу опіки та піклування 22.03.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Судом ухвалено про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Обставини справи встановлені судом.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1
01.10.2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.10.2016 року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 10.08.2016 року до її повноліття, з урахуванням індексу інфляції.

Згідно довідки Центрального відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 31.01.2017 року ОСОБА_1 не отримувала аліменти у період з 01.01.2017 року по 01.01.2018 року згідно з виконавчим листом №489/3957/16-ц, виданим 30.11.2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 800,00 грн. щомісячно.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам, наданого старшим державним виконавцем, станом на 01.11.2017 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментам становить 11741,93 грн.

Дитина зареєстрована за місцем реєстрації позивача, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 25.01.2018 року, наданої ЖКП ММР «Південь».

Як вбачається з характеристики ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, наданої Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №20, вихованням дитини займається мати, батько дитини жодного разу не приходив до шкоди, не відвідав батьківських зборів та не цікавився успіхами дитини.

Відповідно до Довідки виданої КЗ ММР «Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 01.02.2018 року за №125, ОСОБА_3 перебуває на обліку у кардіолога та отоларинголога. При відвідуванні лікаря дитина завжди знаходиться у супроводі матері.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На даний час тягар утримання дитини покладений на позивача, як мати дитини.

Відповідач з 2008 року з дитиною не спілкується, матеріально не допомагає, станом здоров'я не цікавиться, не доглядає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тощо. Дитина повністю знаходиться на утриманні матері, відповідач байдуже ставиться до долі доньки.

Позивач жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною не чинить.

Орган опіки та піклування, виконком Миколаївської міської ради надав до суду Висновок від 22.03.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно статті 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи вищевикладене, відповідач добровільно відмовився від батьківських прав та обов'язків щодо своєї дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється з підстав його винної поведінки від виконання батьківських обов'язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з донькою, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідомим нехтуванням батьківськими обов'язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 148, 150, 157, 159, 164, 165, 166 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

ОСОБА_5 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Н.П. Черенкова