Справа № 297/521/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, зазначивши, що згідно до рішення Берегівського районного суду від 30.10.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішенням Берегівського районного суду від 05.01.2015 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, як зазначив позивач у позовній заяві на даний час він працює механіком на ТОВ «Укран абітекс», де його заробітна плата є мінливою, та залежить від успішності підприємницької діяльності. Відносини зі своїми синами позивач підтримує, та окрім сплати аліментів призначених судом, по можливості допомагає їм як матеріально так і шляхом виконання своїх батьківських обовязків при проведенні виховних процесів. Так, 27.10.2015 року позивач подарував синам по 1/2 частці квартиру АДРЕСА_1, яку він придбав 01.02.2012 року під час перебування в шлюбі з відповідачкою, що є в свою чергу забезпеченням синів житлом на майбутнє. Крім цього, позивач зазначив, що після розірвання шлюбу проживає із своєю матірю, яка є пенсіонеркою та на даний час часто хворіє, що потребує відповідних витрат на лікування. Окрім цього, у нього, позивача, виникли серйозні проблеми із опорно- руховим апаратом, що відповідно також ускладнює його матеріальне становище. Тобто, на сьогоднішній день він немає можливості сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів його доходу, призначений судом, тому просив зменшити розмір сплачуваних ним аліментів.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що позивачем не надано доказів, про те яким саме чином виявлена у позивача хвороба впливає на розмір його доходу, яка є най розповсюдженою у сучасному світі. Також, зазначила, що мати позивача отримує дві пенсії, які значно перевищують прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, що не може впливати на спроможність позивача сплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі. Крім цього, твердження позивача про те, що він подарував квартиру своїм синам не може вважатися як їх забезпечення матеріального плану, оскільки зазначена квартира була придбана під час їхнього шлюбу та є спільною сумісною власністю. У звязку з наведеним відповідачка просила відмовити у задоволенні даного позову.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, у сторін є неповнолітні діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Рішенням Берегівського районного суду від 30.10.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.6).

Рішенням Берегівського районного суду від 05.01.2015 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7).

Згідно довідки про склад сімї від 02.03.2018 року позивач ОСОБА_1 проживає разом із своєю матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

Посвідчення пенсіонера серії АА № 586954 підтверджує факт перебування матері позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на пенсії за віком (а.с. 10).

Відповідно до договору дарування від 27.10.2015 року позивач ОСОБА_1 подарував по 1/2 частці квартиру АДРЕСА_1, своїм синам ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11-12).

Згідно копії висновку магнітно-резонансної томографії від 25.06.2015 року у позивача ОСОБА_1 встановлено діагноз «остеохондроз та спондилоартроз поперекового відділу хребта, екструзія диску на рівні L5-S1», та рекомендована консультація нейрохірурга (а.с. 13).

Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років, в розрахунку на місяць встановлений в розмірі з 1 січня 2018 року 50% 1860 гривень, тобто 930 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 50% з 1 січня 2018 року 1860 гривень, тобто 930,00 грн..

Пунктом 23 зазначеної постанови передбачено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Встановлено, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів з позивача в розмірі 1/2 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, його матеріальне становище погіршилося, що підтверджується довідкою про склад сімї, згідно якої на його утриманні перебуває мати пенсіонерка, хворобою хребта, на що потрібні відповідні витрати для її лікування.

Крім того, позивач подарував своїм дітям по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1, чим забезпечив в свою чергу їх матеріальне становище на майбутнє.

Посилання відповідачки у відзиві на позов, що квартира є спільною сумісною власністю їх із відповідачем, та не може оцінюватися як матеріальне забезпечення позивачем своїх дітей, оскільки така придбана сторонами під час перебування у шлюбі спростовується тим, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Отже, 1/2 частка вищезазначеної квартири, яка є спільною сумісною власністю, що не заперечує відповідачка, по закону має належати позивачу, а тому факт дарування синам квартири може підтвердити той факт, що позивач подарував її для майбутнього матеріального забезпечення своїх дітей.

Враховуючи, що позивачу необхідно утримувати матір пенсійного віку, те що має витрати на лікування своєї хвороби, та забезпечив дітям житло, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», абз. 4 п. 17, абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ч. 2 ст. 182, ст. 192 СК України,

рішив:

Позов задовольнити.

Зменшити розмір стягуваних аліментів встановлених рішенням Берегівського районного суду від 05.01.2015 року та стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, в розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6.