Провадження №2/523/4386/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участі секретаря -Щербан О.Д.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.08.2018р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин матеріальної допомоги на утримання сина для забезпечення необхідного рівня фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, відповідач не надає. Відповідач працездатний, працює та отримує дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Також зазначила, що працює менеджером в ТОВ «Бюро подорожей «Турмайстер», отримує заробітну плату в розмірі 3800 грн в середньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив, що визнає позовні вимоги частково в розмірі 1000 грн, працевлаштований та отримує дохід в ромірі 6400-6700 грн. щомісячно.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.07.2002 р. (а.с.5).

Від шлюбу позивач і відповідач мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Догляд за дитиною здійснює позивач, а відповідач після припинення фактичних шлюбних відносин не надає допомогу на утримання сина.

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітніх дітей.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з нормами ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може бути працевлаштованим та надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Отже, починаючи з 01.07.2018р., законодавством визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи дорівнює 1944,00 гривень.

З урахуванням встановлених обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоровя батька та матері дитини, матеріального становища платника, та враховуючи те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України), суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача, має становити 1700,00 грн.. При цьому суд звертає увагу, що відповідач може сплачувати вказану суму, оскільки в судовому засіданні відповідач вказував, що він отримує дохід близько 6400-6700 грн..

Оскільки за змістом норм ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що обов'язок доказування і подання доказів лежить на кожній стороні, з огляду на представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів - 2000 грн. не знайшов свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Керуючись ст.ст. 12,13,76-81,141,258-259,263,265,268,273,353-355,430, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, інн:НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: м.Одеса, Ризовська,8, кв.33, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, інн: НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: м.Одеса,ОСОБА_5,12, кв.62, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2018 року і до повноліття сина, а саме до 17.02.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, інн:НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: м.Одеса, Ризовська,8, кв.33, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення його повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.10.2018 року.

Суддя: