Провадження № 2/742/1159/18
Єдиний унікальний № 742/2743/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді Павлова В.Г.,

при секретарі Тищенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовною заявою до територіальної громади Прилуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 24.09.1986 року померла її мати ОСОБА_2, яка 04.07.1963 року успадкувала право власності на будинок №5 по вул.Михайлівська в м. Прилуки згідно свідоцтва про право на спадщину. Згідно довідки КП «Прилуцьке МБТІ» право власності на будинок не було зареєстровано, а старий будинок знесено і замість нього побудовано новий.

Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: Михайлівська, 5, м. Прилуки, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, а тому виникла необхідність звернутися з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач не зявився, представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог з підстав, що викладені у позові.

Представник відповідача в особі Прилуцької міської ради в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглянути за відсутності представника Прилуцької міської ради Чернігівської області, що узгоджується з вимогами ст.206 ЦПК України (а.с.26,40).

Відповідно до ч.3 ст 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не зявились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Дівоче прізвище позивача ОСОБА_1 «Каленюк» підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЯР №871578 (а.с.43).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕЛ №046457, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишено «Петренко» (а.с.44).

Згідно з посвідки про шлюб №40 гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, після реєстрації ОСОБА_5 присвоєно прізвище «Каленюк» (а.с.45).

Відповідно посвідки про народження УБ №202855 ОСОБА_6, її батьками зазначено ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.46).

ОСОБА_5 померла 24.09.1986 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №330401 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про право на спадщину по закону після громадянина ОСОБА_8, є його дочка ОСОБА_5, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.48).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою вул. Михайлівська,5, м. Прилуки Чернігівської області, виготовленого КП «Прилуцьке МБТІ» Чернігівської обласної ради станом на 22.02.2018 року, даний будинок складається з будівель і споруд: будинок під літ.А-1, прибудова під літ. а-1, сарай під літ.Б-1,б-1, гараж В-1, літній душ Д-1, погріб Пг-1, вбиральня У-1, огорожа N-1, ворота N-2. Загальна площа будинку становить 61,8 кв.м., а житлова 35,7 кв.м.допоміжна 26,1 кв.м. (а.с.14-17).

Згідно з довідки КП «Прилуцьке МБТІ» №457 від 07.03.2018 року право власності на будинок зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.1963 року, виданого Прилуцькою державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером №3546 будинок знесено (а.с.11).

Згідно рішення №47 Прилуцької міської ради дозвіл на будівництво нового будинку надано ОСОБА_5, ОСОБА_1 (а.с.12).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Михайлівська,5, м. Прилуки ринкова вартість, без врахування ПДВ становить 124 245,00 грн. (а.с.10).

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Факт реєстрації позивача по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за адресою м. Прилуки вул. 5-го Грудня, №5 підтверджується записом в домовій книзі в розділі ІІІ під №1. При цьому ОСОБА_5 була зареєстрована за даною адресою разом з донькою ОСОБА_6 26.12.1944 року. Інші записи №5, №6 та без номерів в розділі ІІІ домової книги підтверджують факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 за адресою вул. 5-го Грудня, №5 в м. Прилуки /а.с.51-55/.

Як вбачається з відповіді на запит суду Прилуцької міської державної нотаріальної контори Чернігівської області від 28.08.2018 року №1116/01-16, після смерті ОСОБА_5, спадкова справа не заводилася, та одночасно повідомлено, що дані про можливість спадкоємців гр. ОСОБА_5 повідомити немає можливості, у звязку з тим, що Алфавітні книги обліку спадкових справ Прилуцької міської державної нотаріальної контори за 1952-2004 роки передані на зберігання до Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а.с.36).

Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Прилуцькою державною нотаріальною конторою за №3546 від 4.07.1963р. після смерті свого батька ОСОБА_8 його донька ОСОБА_9 успадкувала право власності на будинок з усіма надвірними будівлями №5 по вул. Михайлівська в м. Прилуки, що підтверджується свідоцтвом та довідкою з КП «Прилуцьке МБТІ» №457 від 07.03.2018 року.

9 липня 1965 року згідно до рішення виконкому Прилуцької міської ради №250 було надано дозвіл на будівництво нового будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_1 зі строком закінчення будівельних робіт 10 серпня 1968 року.

Згідно до проведеної 22 лютого 2018 року КП «Прилуцьке МБТІ» Чернігівської обласної ради технічної інвентаризації будинку з надвірними спорудами за адресою: вул. Михайлівська, 5 м. Прилуки було встановлено, що будинок А-1, прибудова а-1 та ганок Кр були збудовані 1967 року, тобто при житті ОСОБА_5

Сарай Б-1, б-1 були збудовані в 1987 році, а гараж В-1, погріб Пг-1, літній душ Д-1, вбиральня У-1, огорожа N-1, ворота N-2 в 2003 році, вже після смерті ОСОБА_5, але позивачем по справі ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради №250 від 9.07.1965 року.

Порядок, що регулював реєстрацію будинків та домоволодінь у містах була Інструкція Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 року затверджена заступником міністра комунального господарства ОСОБА_10 та погоджена заступником Голови Верховного суду Української РСР ОСОБА_11

Згідно з п.2 даної інструкції було передбачено, що під будинком як обєктом правової реєстрації. Розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

Пізніше порядок прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєктів були змінені.

Крім цього в Листі Державної архітектурної будівельної інспекції України №40-12-2409 від 1.09.2011 року «Щодо прийняття в експлуатацію обєктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року» зазначено, що не потребували введенню в експлуатацію приватні житлові будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року при набутті прав власності на них.

Враховуючи те, що дозвіл на будівництво був виданий в 1965 року на двох осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_1, а старий будинок був знесений і замість нього побудований новий з відповідними надвірними будівлями, то відповідно станом на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла в 1986 році, діяли норми Цивільного кодексу від 23.11.1966 року.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Положеннями ч.2 ст.318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом. Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вимогами ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так згідно до статті 526 ЦК 1966 року місцем відкриття спадщини визнавалось останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Стаття 527 ЦК визнавала, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого.

Статтею 548 ЦК визнано, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Стаття 549 ЦК повязувала, прийняття спадщини з моменту фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Згідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого Цивільного кодексу України, то діючий кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Пункт 5 вказує, що Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, право на спадкове майно, яке складається з будинку та надвірних будівель перерахованих в позовній вимозі за наявності дозвільного документу на будівництво нового будинку, може бути визнано в порядку спадкування в цілому за всім обєктом нерухомого майна за ОСОБА_1

Враховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовна вимога про визнання права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Михайлівська,5, м. Прилуки Чернігівської області підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 211, 247, 258, 263-265, 212-215, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (вул. Михайліська, буд.5, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500) до територіальної громади Прилуцької міської ради Чернігівської області (вул. Незалежності,82, м. Прилуки, Чернігівська область,17500, ) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий Прилуцьким МВ УМВС України в Чернігівській області 23.05.2002 року, як спадкоємцем за законом після померлої 24 вересня 1986 року ОСОБА_2 право власності на будинок №5 за адресою: вул. Михайлівська (колишня 5-те Грудня), м. Прилуки, Чернігівська область, загальною площею 61,8 кв.метрів, житловою 35,7 кв.м, що складається з приміщення №1-1 коридор площею 7,8 кв.м, приміщення №1-2 кімната площею 16,4 кв.м, №1-3 кімната площею 9,2 кв.м, №1-4 кімната площею 10,1 кв.м, №1-5 кухня площею 12,7 кв.м, №1-6 кладова площею 5,6 кв.м та господарських споруд: сарай Б-1,б-1, гараж В-1, літній душ Д-1, погріб Пг-1, вбиральня У-1, огорожа N-1,ворота N-2.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Прилуцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Прилуцького

міськрайонного суду ОСОБА_12