Справа № 229/1486/18
Провадження №2/229/509/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 р. м.Дружківка

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому зазначає, що з 20.04.1991 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі.

Мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Сім'єю вони проживали до 14.01.2017 року. Подальше спільне життя не склалося. На даний час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться.

Спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

Спору з приводу поділу майна між ними не має.

Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з матір'ю.

В підготовчому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити йому прізвище Якименко.

Відповідач визнала обставини викладені в позові, також вважає, що збереження сімї є неможливим, а шлюб підлягає розірванню. Просить дітей залишити проживати з нею.

Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачкою ОСОБА_3 позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і оскільки відповідачка визнає позов в повному обсязі , суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави.

Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 1991 року, мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-6).

Судом встановлено, що з січня 2017 року сімя Якименко розпалася. Сторони проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. Примирення між ними не відбулося. Такі обставини сторонами визнаються.

Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям Якименко підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітям. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час, обидва вважають, що шлюб необхідно розірвати. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб.

Малолітню доньку ОСОБА_6 суд вважає необхідним залишити проживати з матірю, оскільки між позивачем і відповідачем з цього приводу досягнуто згоду і фактично дитина проживає з матір"ю на час розгляду справи.

Стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_7, суд зазначає, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, про що вказано у ст. 29 ЦК України.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 704,80грн. (а.с.1). В позові позивач не ставить вимогу про стягнення з відповідачки судового збору. В судовому засіданні суд з"ясовував у позивача щодо розподілу судових витрат, і позивач підтвердив, що стягувати з відповідачки судові витрати він не бажає.

Проте відповідно до ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачкою визнаний позов до початку розгляду справи по суті, є підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 352,40грн, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 141, 142, 198, 200, 206, 258-259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 110- 112 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20 квітня 1991 року у Дружківському міському відділі запису актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 178 , між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, прізвище до шлюбу Костін, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, які мають малолітню дитину, розірвати.

Малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, залишити проживати з матірю.

Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище Якименко.

Копію рішення направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому запису про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т. Л. Панова