Провадження № 2/161/3981/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Гриня О.М.

за участю секретаря судового засідання - Кубяк О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гриня О.М. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька ГТУЮ у Волинській області, ОСОБА_4 про повернення майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2018 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Гриню О.М. Свою заяву позивач мотивує тим, що суддя Гринь О.М. не може розглядати дану справу і підлягає відводу, оскільки суддя Гринь О.М. розглядаючи справу № 161/2313/17, в якій брали участь всі ті самі особи, які є учасниками даного процесу, фактично визначився із правами ОСОБА_1 на спірне майно, що викликає сумнів в неупередженості та об'єктивності судді в даній справі.

Позивач заяву про відвід підтримала та просила задовольнити.

Відповідач та представник відповідача проти задоволення заяви про відвід заперечували та вважають її необґрунтованою.

Заслухавши думку учасників справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Частинами 1-3 ст.40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Європейський Суд з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 9.11.2006 року зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі " De Cubber проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Castillo Algar проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечення судом умов, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності, про що і зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 9 листопада 2006 року та Справа Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року.

Так, дійсно, суд під головуванням судді Гриня О.М. розглядав справу № 161/2313/17, в якій брали участь всі ті самі особи, які є учасниками даного процесу, крім того, рішення у даній справі було залишено без змін судом апеляційної інстанції.

На думку судді Гриня О.М. дана обставина жодним чином не впливає на неупередженість та об'єктивність судді при розгляді даної справи, однак враховуючи те що при розгляді справи № 161/2313/17, в якій брали участь всі ті самі особи, які є учасниками даного процесу, суддею Гринем О.М. також вживались заходи передбачені ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також обставини викладені у заяві ОСОБА_1 в своїй сукупності та з метою забезпечення права на справедливий і публічний розгляд справи безстороннім судом та усунення будь-яких обставин, які викликають чи могли б викликати сумнів у неупередженості або об'єктивності, заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді підлягає задоволенню, оскільки рішення, ухвалене судом у тому самому складі та за існування обставин встановлених раніше потягне за собою формування у сторони думки щодо упередженості суду до неї.

Керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.36, 39, 40, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Гриня Олександра Миколайовича задовольнити.

Відвести головуючого суддю Гриня Олександра Миколайовича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька ГТУЮ у Волинській області, ОСОБА_4 про повернення майна із чужого незаконного володіння.

Справу передати для визначення іншого судді у порядку встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.

Волинської області