МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. Справа №370/2367/18

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі судового засідання Прокопчук О.О., при розгляді у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в смт Макарів Макарівського району Київської області справи за позовом

ОСОБА_1 до Бишівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Бишівської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказала, що 21.03.2016 року померла ОСОБА_2, яка до дня своєї смерті проживала по вул. Брусилівська (Комсомольська), 2 у с. Бишів Макарівського району.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за вказаною адресою, що належав померлій на праві власності відповідно до Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №5489012.

Заповіту на випадок своєї смерті померла за життя не склала. Спадкоємців щодо спадкового майна за законом першої, другої та третьої черги немає.

Позивач належить до спадкоємців четвертої черги за законом відповідно до ст. 1264 ЦК України, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Проте, оформити свої спадові права у нотаріуса на вказаний житловий будинок немає можливості, оскільки для прийняття спадщини після смерті 21.03.2016 року ОСОБА_2, необхідно підтвердити факт спільного проживання із спадкодавцем.

Враховуючи викладене, позивач просила суд: встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем, ОСОБА_2, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто з 2010 року по 21.03.2016 року, в житловому будинку по вул. Брусилівській (Комсомольській), 2 у с. Бишів Макарівського району, та визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на домоволодіння за вказаною адресою, яке складається з: жилавого будинку під літерою «А» загальною площею 36,0 кв.м., житловою 21,9 кв.м., тамбур «а», ганок, гараж «Б», погріб «В», сарай «Г», убиральня «Д»,, огорожа №1-16.

У судове засідання позивач не прибула, згідно поданої письмової заяви просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштивого відправлення №878-531 та №140-020, відповідач, Бишівська сільська рада, свого представника в судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надала.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 16.08.2018 року позов ОСОБА_1, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.09.2018 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Також даною ухвалою суду у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи до майна померлої 21.03.2016 року ОСОБА_2

Ухвалою суду від 13.09.208 року закрито підготовче провадження та призначити дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 05.10.2018 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

21.03.2016 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №371319, видане 24.03.2016 року виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис № 14 (а.с.7).

До дня смерті 21.03.2016 року ОСОБА_2, проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Комсомольська), 2, Макарівського району Київської області. Разом з нею на день її смерті проживала без реєстрації, ОСОБА_1. Доглядала її та поховала за власні кошти, що підтверджується довідкою Бишівської сільської ради № 383 від 10.07.2018 року (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Брусилівська (Комсомольська), 2, с. Бишів Макарівського району Київської області, що належав померлій на праві власності відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №5489012, зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.11.2010 року (а.с.16).

Згідно технічного паспорту на вказане домоволодіння, до його складу входять: житловий будинок під літерою «А» загальною площею 36,0 кв.м., житловою 21,9 кв.м., тамбур «а», ганок, гараж «Б», погріб «В», сарай «Г», убиральня «Д», огорожа №1-16 (а.с. 8-15).

Згідно відповіді Макарівської районної державної нотаріальної контори №1447/01-16 від 23.08.2018 року, спадкова справа до майна померлої 21.03.2016 року ОСОБА_2 не заводилась (а.с.30).

Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, необхідне позивачу, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення його права на спадкування, як спадкоємця четвертої черги за законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка в разі наявності спору про право, розглядається за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами позовного провадження. Не допускається вирішення справи в порядку окремого провадження, якщо заява містить вимогу про визнання права, зокрема права власності.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2, за адресою: вул. Брусилівська (Комсомольська), 2 у с.Бишів Макарівського району з 2010 року по день смерті останньої 21.03.2016 року, що підтверджується довідкою Бишівської сільської ради № 383 від 10.07.2018 року та Актом від 05.07.2018 року, складеного у присутності депутата сільської ради та сусідів (а.с.19, 21), тобто більш як п'ять років до її смерті, тому позов в частині встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 21.03.2016 року, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, та належить до спадкоємців четвертої за законом майна померлої інші спадкоємці, які прийняли спадщину судом не встановлені, до складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Брусилівська (Комсомольська), 2 у с. Бишів Макарівського району.

Судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2258,40 грн., не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову, крім того позивач просив покласти судові витрати на нього.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бишівської сільської ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем, ОСОБА_2, яка померла 21.03.2016 року, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2010 року по 21.03.2016 року, в житловому будинку по вул.Брусилівська (Комсомольська), 2 у с. Бишів Макарівського району Київської області.

Визнати за ОСОБА_1, у порядку спадкування за законом після смерті 21.03.2016 року ОСОБА_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Брусилівська (Комсомольська), 2 у с. Бишів Макарівського району Київської області, до складу якого входить: житловий будинок під літерою «А» загальною площею 36,0 кв.м., житловою 21,9 кв.м., тамбур «а», ганок, гараж «Б», погріб «В», сарай «Г», убиральня «Д»,, огорожа №1-16, що належав померлій відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №5489012, зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.11.2010 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку і строки, передбаченому ст. ст. 354-355 ЦПК України та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.10.2018 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 08072, с. Бишів, Макарівський район, Київської області, вул. Калинова, 84-а; проживає за адресою: 08072, с. Бишів, Макарівський район, Київської області, вул. Брусилівська, 2;

Бишівська сільська рада, , 08072, с. Бишів, Макарівський район, Київської області, вул. Київська, 48.

Суддя О.В. Тандир