Справа № 496/4525/18
Провадження № 2/496/1941/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., вивчивши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дитини у звязку з навчанням.

26 жовтня 2018 року вказана позовна заява була передана в провадження судді Галич О.П. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши зміст поданої позовної заяви з доданими до неї документами, приходжу до наступного.

З позовної заяви вбачається, що позивач проживає в м. Челябінськ, Російська Федерація, а її вимоги стосуються про стягнення аліментів на користь сина, який проживає на території Російської Федерації. Позов з додатками подано на російській мові та не підписана позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

В силу ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Так відповідно до ч. 1 ст. 497 ЦПК України - підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

До зазначених позовних вимог застосовуються положення Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, яка набула чинності для України 19 жовтня 2006 року, Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, яка набула чинності для України 14 квітня 1995 року, а також Інструкція про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції №121/5 від 29.12.2006 року (далі Інструкція).

Частиною 1 статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Частиною 1 пункту 4 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» зазначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні.

Також відповідно до ст. 32 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року передбачено, що правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти.

Відповідно до пункту 14 Інструкції, звернення іноземного позивача з позовною заявою про стягнення аліментів (про зміну розміру аліментів) з відповідача, що проживає в Україні, здійснюється через Орган, що передає, Договірної Сторони. Останній надсилає відповідні документи Міністерству юстиції України.

Згідно п. 17 Інструкції Міністерство юстиції здійснює перевірку оформлення документів, зазначених у пунктах 14-15 цієї Інструкції, у відповідності до вимог Конвенції та законодавства України. У разі необхідності запитує додаткову інформацію з метою належного оформлення цих документів. Заяву або клопотання Міністерство юстиції у місячний строк надсилає територіальному управлінню юстиції для передачі до суду, визначеного відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Оскільки позивач звернулась до суду особисто, не через вказані в Інструкції органи, то нею порушено порядок звернення до суду з відповідною заявою, який чітко встановлено Інструкцією.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню заявнику у звязку з порушенням нею порядку звернення до суду. При цьому заявник не позбавлений права повторно звернутись із вказаною заявою з дотриманням вказаної вище процедури звернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 28, 497 ЦПК України, ст. ст. 75, 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, Інструкцією про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції № 121/5 від 29.12.2006 року, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Роз'яснити позивачу, що за позовними вимогами про стягнення аліментів компетентним є суд Російської Федерації.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Суддя О.П. Галич