Справа № 729/735/18
2/729/319/18 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 жовтня 2018 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на житло, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 12.05.1992 вона є власником квартири №4 житлового будинку № 4 по вулиці Чернігівська м. Бобровиця Чернігівської області. У даному будинку зареєстровані вона та її онук ОСОБА_2, який у даній квартирі не проживає довгий час, будь-які речі, що належали б йому відсутні. Витрати по утриманню житла і оплаті комунальних послуг відповідач по справі не несе, в утриманні квартири участі не приймає.

Позивач у судове засідання не зявився. У заяві просив справу розглянути без його участі, підтримав позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином, в порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У силу приписів цієї статті з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. ).

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного:

Згідно договору купівлі-продажу, що складений 12 травня 1992 року державним

нотаріусом Бобровицької державної нотаріальної кантори ОСОБА_3, власником квартири №4 житлового будинку №4 по вулиці Чернігівська м. Бобровиця Чернігівської області є ОСОБА_1 (а.с. 3а-7), у якому зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 8-12).

Актами обстеження умов проживання від 03.07.2017, 04.11.2017, 08.12.2017, 11.04.2018, 22.05.2018, 02.07.2018 підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 (а.с. 16, 22-26).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 є майном (житлом) позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами

Згідно приписів ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

За таких обставин позовні вимоги позивача є законним, обгрунтованими і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а тому слід визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватися вищевказаним житловим будинком, у зв'язку з його відсутністю в ньому без поважних причин понад рік.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя В.І. Бойко