Постанова

Іменем України

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №752/10961/15-ц

провадження №61-20352св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Енергобанк»,

представники позивача: Абоімов ОлександрЮрійович, Коваленко Наталія Василівна, Митюк Сергій Петрович,

відповідач - ОСОБА_4,

представники відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Леся Володимирівна, ОСОБА_8,

представник третьої особи ОСОБА_8 - ОСОБА_9,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва

від 14 лютого 2018 року у складі судді Махлай Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Енергобанк» (далі -

ПАТ «Енергобанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Прокопенко Л. В., ОСОБА_8, про визнання договору іпотеки недійсним.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 22 липня 2014 року між

ПАТ «Енергобанк»та ОСОБА_4, посвідчений 22 липня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л. В. за реєстрованим №1411.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2016 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга подана

ОСОБА_4 з пропуском строку на апеляційне оскарження, а у встановлений судом строк, останнім не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного нею строку апеляційного оскарження.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2018 року, ОСОБА_4. просить скасувати ухвалу апеляційного суду та постановити нову ухвалу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що пропуск заявником строку на апеляційне оскарження зумовлено недобросовісним виконанням представником заявника своїх обов'язків, недостовірне інформування про хід справи.

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Установлено, що 12 жовтня 2016 року Печерський районний суд м. Києва ухвалив рішення, яким визнав недійсним договір іпотеки, укладений

22 липня 2014 року між ПАТ «Енергобанк»та ОСОБА_4, посвідчений

22 липня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л. В. за реєстрованим №1411.

11 серпня 2017 року ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

За положеннями частини першої статті 294 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент подачі апеляційної скарги, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно частин другої та третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків апеляційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху, з наданням строку для усунення вказаного недоліку протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали.

Підставою залишення апеляційної скарги без руху зазначено пропуск заявником строку на апеляційне оскарження та роз'яснено право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження і зазначити поважні причини пропуску для його поновлення.

Наведені заявником причини пропуску строку суд визнав неповажними, про що навів відповідні мотиви.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду, 09 лютого 2018 року представники ОСОБА_4: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали ідентичні за змістом заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На спростування доводів заяви про поновлення строку, апеляційний суд вказав, що наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними, оскільки апеляційна скарга подана більш ніж через рік після проголошення оскаржуваного рішення, із заявою про вчинення злочину представником ОСОБА_12 ОСОБА_4 звернувся лише 10 січня 2018 року, а матеріали справи не свідчать, що ОСОБА_4 був позбавлений права знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, отримувати інформацію про рух справи, залучати до участі у справі інших представників, отримувати та оскаржувати рішення суду тощо.

Апеляційний суд також указав, що 25 квітня 2017 року при розгляді адміністративної справи, у якій інтереси ОСОБА_4 представляли

ОСОБА_5 та ОСОБА_13, було повідомлено про наявність оскаржуваного рішення, про поважність причин, через які останні не могли отримати копію рішення та подати апеляційну скаргу у заяві не зазначено.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи місцевим судом під підпис ( а. с. 156, 157 т. 1).

Згідно з пунктом 8 статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняття рішення у їх справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «ОлександрШевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала)

від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що звернувшись 11 серпня 2017 року з апеляційною скаргою, заявник пропустив встановлений статтею 294 ЦПК України, в редакції, яка діяла на момент вчинення процесуальної дії, строк на апеляційне скарження, так як оскаржуване рішення місцевого суду у даній справі ухвалено 12 жовтня 2016 року, а заявник не навів переконливих доводів, що дали б суду апеляційної інстанції підстави для відкриття апеляційного провадження у справі.

Посилання на недобросовісність представника не може підставою для поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу.

У силу положень частини третьої статті 27 ЦПК України в редакції, яка діяла на моменту вчинення процесуальної дії, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Доводи касаційної скарги не дають правових підстав для встановлення порушення апеляційним судом норм процесуального права, не спростовують висновків суду.

Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 406, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В.Пророк

В. М. Сімоненко

І. М. Фаловська