ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/163/18 Справа № 215/51/18 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 липня 2018 року, ухваленого суддею Демиденком Ю.Ю. у м. Кривий Ріг, повний текст судового рішення складений 03 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21.07.2007 між ним та відповідачем АТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір KRXRRX03340086, за умовами якого відповідач надав позивачу строковий кредит в сумі 4508,90 грн. на строк 12 місяців з 21.07.2007 по 20.07.2008 включно зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,7% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 54,11 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 409,90 грн. Зазначений кредит була надано на купівлю товару. Погашення заборгованості, згідно умов кредитного договору здійснюється щомісячно в період з 15 по 20 число кожного місяця.

13.06.2017 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №5502, про стягнення з нього на користь відповідача АТ КБ «Приватбанк» 108992,83 грн. заборгованості за кредитним договором KRXRRX03340086 від 21.07.2007, яка складається з: залишку заборгованості за кредитом - 1006,26 грн.; залишок заборгованості за відсотками - 27711,35 грн.; комісія - 649,32 грн.; пеня - 77091,89 грн.; штраф - 2534,01 грн.; та 3000 грн. витрат пов'язаних із вчиненням виконавчого напису, а всього 111992,83 грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису, постановою державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 13.10.2017 відкрито виконавче провадження №54901496 про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» 111992,83 грн.

Вважає, що виконавчий напис від 13.06.2017, зареєстрований в реєстрі №5502, вчинений з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки нотаріус в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296 від 22.02.2012, вчинив виконавчий напис поза межами встановленого трирічного строку, а також сума заборгованості зазначена в розрахунку заборгованості різниться з сумою заборгованості зазначеній у виконавчому написі.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню напис від 13.06.2017, зареєстрований в реєстрі №5502, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 108992,83 заборгованності за кредитним договором KRXRRX03340086 від 21.07.207 та 3000 грн. витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису, а всього 111992,83 грн.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» користь ОСОБА_1, 704,80 грн. сплаченого при подачі позову судового збору та 4760 грн. витрат на правову допомогу, а всього 5464,80 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм діючого законодавства, ставить питання про скасування рішення суду в частині розподілу судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судові витрати на правову допомогу позивачу стягнуті судом безпідставно. Вважає завищеним час надання адвокатом правової допомоги у вигляді опрацювання законодавчої бази, підготовки правової позиції, підготовки позовної заяви, що склало 5 годин, вважає, що з урахуванням досвіду адвоката, достатнім для надання правової допомоги такої категорії справ є час 2 години. Також звертає увагу, що судом стягнуті витрати за судове представництво адвокатом 2 години, тоді, як справа розглянута в спрощеному позовному провадженні без участі адвоката. Вважає стягнуті судові витрати неспівмірними оказаній адвокатом правничій допомозі.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межахдоводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині розподілу судових витрат.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що адвокат ОСОБА_3 згідно договору про надання правової допомоги від 05 січня 2018 року зобов'язався надавати позивачу ОСОБА_1 правову допомогу в цивільному процесі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню в Тернівському районному суді м. Кривого Рогу (а.с.12).

Позивачем ОСОБА_1 на виконання умов договору про надання правової допомоги згідно квитанції №02/01/18 від 08 січня 2018 року проведено оплату за послуги адвоката по наданню правової допомоги в підготовці матеріалів, складанні та поданні позовної заяви та представництво інтересів позивача в суді у розмірі 4760 грн. ( а.с.15).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, стягнув з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. та витрати зі сплати послуг адвоката у розмірі 4760 грн., а всього стягнуто 5464,80 грн.

Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитися із визначеним судом першої інстанції розміром стягнутого з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, з огляду на наступне.

До витрат повязаних із розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу ( стаття 133 ЦПК України).

Частина 2 ст.137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З огляду на розрахунок гонорару за правову допомогу, що надана ОСОБА_1 у звязку із підготовчими діями та судовим розглядом у справі про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню, на попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, що регламентує спірні правовідносини адвокатом ОСОБА_3 витрачено 1 годину, на підготовку правової позиції, збір документів 1 годину, на підготовку позовної заяви, інших процесуальних документів 3 години, за судове представництво в суді 2 години. За що позивачем було оплачено адвокату 4760 грн. за 7 годин роботи ( а.с.13,14).

Повністю, стягуючи розмір витрат на правову допомогу суд першої інстанції не звернув уваги на те, що судовий розгляд цієї справи було проведено в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, адвокат ОСОБА_3 не брав участі в судовому розгляді, отже він не здійснював представництво інтересів позивача в суді першої інстанції.

Колегія суддів не може погодитись із визначеним судом розміром витрат на правову допомогу, вважає його завишеним, з наведених вище підстав, у зв'язку з чим, частково погоджується із доводами апеляційної скарги відповідача щодо неприйняття адвокатом ОСОБА_3 участі в судовому розгляді справи.

За таких обставин судове рішення підлягає зміні в частині зменшенням розміру судових витрат за правову допомогу на 1360 грн. за судове представництво в суді протягом 2-х годин.

Відповідно до ч 4.ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на заявлені позовні вимоги, надані адвокатом послуги по підготовці правової позиції, зборі документів, складанні позовної заяви, колегія суддів вважає визначений розмір витрат на оплату адвоката в розмірі 3400 грн. є співмірним.

Обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (Частина 6 статті 137 ЦПК України).

Відповідачем в обґрунтування доводів апеляційної скарги не наведено жодного мотиву та ( або) розрахунку, щодо затраченого адвокатом часу на правову допомогу.

Отже, вирішуючи питання стосовно розподілу витрат на правову допомогу, суд першої інстанції не в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, які не брали участі у справі, ухваливши рішення, яке не відповідає вимогам закону. Висновки суду в частині розподілу витрат на правову допомогу, не підтверджуються письмовими доказами по справі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що на підставі п.1, 3 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення суду в частині стягнутого з відповідача на користь позивача розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката підлягає зміні та зменшенню його з 4760 грн. до 3400 грн., а апеляційна скарга частковому задоволенню.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України-,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 липня 2018 року в частині стягнутого з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 розміру судових витрат на правову допомогу змінити, зменшити його з 4760 грн. до 3400 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2018 року.

Головуючий:

Судді: