АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1609/18Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4

секретар: Анкудінов О.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_5,

відповідач Колективне господарське товариство «Колективна гаражна стоянка «Гарант»,

Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Монастирищенської міської ради ОСОБА_6,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2018 року у складі судді Чорненької Д.С., -:

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Колективного господарського товариства «Колективна гаражна стоянка «Гарант», Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Монастирищенської міської ради ОСОБА_6 про визнання недійсним протоколу та рішення загальних зборів, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2018 року закрито провадження у даній справі.

Ухвала мотивована тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У серпні 2018 року ОСОБА_5 скерував до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначив, що висновок суду стосовно наявності між сторонами корпоративного спору є таким, що не відповідає обставинам справи.

Зазначає, що КГС «Гарант» є неприбутковою організацією, в якій він не має частки в статутному капіталі, не отримує будь-яких прибутків (дивідендів) від його діяльності та не має активів у разі його ліквідації. А тому відсутність корпоративних прав передбачає і відсутність корпоративних правовідносин.

Відзив на апеляційну скаргу КГС «Гарант» мотивує тим, що районний суд визначив субєктивний склад та надав належну правову оцінку характеру правовідносин між сторонами у справі та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі в звязку з її непідсудністю цивільному судочинству.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є членом КГС «Гарант» та являється власником гаража №141, який знаходиться на території Колективної стоянки «Гарант», за адресою: Черкаська область м.Монастирище, вул.Санаторна, 13. (а.с. 10)

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

За своєю організаційно-правовою формою КГС «Гарант» є автокооперативом для транспортних засобів індивідуальних власників (п.1.4.1 Статуту), основним завданням якого є задоволення суспільних потреб в послугах, що надаються товариством, утворення нових робочих місць, реалізація соціальних та економічних інтересів працівників та членів товариства на основі отримання прибутку (п.1.9 Статуту).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 28 червня 1991 року «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів», гаражно-будівельні кооперативи мають своїм завданням спорудження і наступну експлуатацію призначених для задоволення потреб своїх членів гаражів і стоянок для автомобілів і мотоциклів. Належним вирішенням цивільно-правових спорів, пов'язаних з діяльністю цих кооперативів, суди покликані забезпечити зміцнення законності в їх діяльності, захист прав і законних інтересів кооперативів, їх членів, інших осіб.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, пов'язані зі створенням, діяльністю,

управлінням та припиненням діяльності інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа. При цьому норма пункту 4 частини першої статті 12 ГПК в силу її імперативного характеру не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов'язаних із діяльністю інших суб'єктів господарювання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовував позовні вимоги порушенням його права як члена КГС «Гарант» на участь у зборах уповноважених членів КГС «Гарант», на яких було прийнято ряд рішень стосовно діяльності кооперативу.

З огляду на викладене, а також враховуючи характер правовідносин та субєктивний склад, колегія суддів вбачає, що спір, який виник між сторонами, не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідно до ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до колективного господарського товариства «Колективна гаражна стоянка «Гарант», державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Монастирищенської міської ради ОСОБА_6 про визнання недійсним протоколу та рішення загальних зборів, зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Л.І.Василенко

ОСОБА_2

ОСОБА_4