РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2771/18

провадження у справі № 2/0285/1169/18

17 жовтня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря Ковальової З.С.

сторони у справі: позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк»),

відповідач ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

АТ КБ «ПриватБанк» позивач у справі, звернувся до суду з цим позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 - відповідача у справі, заборгованість у розмірі 15080,95 грн. за кредитним договором № б/н від 10.01.2012 року та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умовам Договору № б/н від 10.01.2012 року, укладеного між ним та відповідачем, останній своїх договірних зобовязань належним чином не виконував, у звязку з чим перед АТ КБ "ПриватБанк" виникла заборгованість у розмірі 15080,95 грн., з яких : 8453,68 грн. тіло кредиту, 4322,38 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1110,56 грн. - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф ( фіксована частина ), 694,33 грн. - штраф (процентна складова). А тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не прибули.

Представник позивача заявив письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, які просив задовольнити/а.с.4,34/.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не прибула, надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, вказала, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з неї тіла кредиту та відсотків, однак не визнає пеню та нараховані штрафи, від яких просить суд її звільнити у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Письмового відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідач звернулася до позивача з метою отримання кредитних коштів, у зв"язку з чим оформила заяву № б/н від 10.01.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок /а.с.8/. Відповідно до підписаної заяви відповідач погодилася вважати Анкету - заяву позичальника, разом із запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, Договором про надання банківських послуг ( далі - Договір) /а.с.8,9,10-24/.

При укладанні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, за якою договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторони не може запропонувати свої умови договору.

В порушення умов Договору відповідач своєчасно не повертає АТ КБ ПриватБанк кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобовязань по Договору.

З розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача за Договором № б/н від 10.01.2012 року станом на 20.06.2018 року становить у розмірі 15080,95 грн., з яких : 8453,68 грн. тіло кредиту, 4322,38 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1110,56 грн. - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф ( фіксована частина ), 694,33 грн. - штраф (процентна складова) /а.с.7/.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення суми кредиту, що залишилася, є право заявника вимагати розірвання договору та повернення суми кредиту і сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 та ч. 2 ст.1054 ЦК України).

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов'язання та зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений термін його виконання.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме п.п. 1.1.5.21 та 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення .

У той самий час, згідно з пунктами п.п. 2.1.1.12.7.4 та п. 2.1.1.12.8.1 Умови і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2018 року у справі № 206/931/16-ц провадження № 61-3056ск18.

Тому з метою уникнення подвійної відповідальності суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення з ОСОБА_1 нарахованих штрафів (500 грн. - штраф ( фіксована частина ), 694,33 грн. - штраф (процентна складова)).

Крім цього, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

А тому, враховуючи обставини справи, зокрема, обставини викладені в письмовій заяві відповідача ОСОБА_1, суд вважає за доцільне, також, зменшити розмір нарахованої пені ( 1110,56 грн.) до нуля.

На підставі вище викладеного суд задовольняє позов частково. Зокрема, стягує з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість у загальній сумі 12776,06 грн., яка складається з наступного: 8452,68 грн. тіло кредиту, 4322,38 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 0,00 грн.- заборгованість за пенею.

Згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням /а.с.1/.

В решті позовних вимог суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.4, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 284, 289, 352, 354, 355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 12776 грн. 06 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.01.2012 року та 1762 грн. 00 коп. судових витрат, а всього 14538 ( чотирнадцять тисяч п"ятсот тридцять вісім ) грн. 06 коп..

У решті вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Найменування сторін :

- позивач - Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк», адреса місцезнаходження - вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, індекс 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570;

- відповідач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_1, 11700.

Дата складення повного судового рішення 17.10.2018 року.

Головуюча : А.В.Михайловська