Справа № 180/285/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Горіною А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника Марганецької міської ради Ноздріна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_3 через свого представника, адвоката ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради, в якому просила визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на житлове приміщення. Позов обґрунтовано тим, що вона у січні 2003 року домовилась з власником квартири АДРЕСА_1, розташованої в АДРЕСА_1, ОСОБА_4, з яким вона була раніше знайома та знаходилась у дружніх відносинах, про купівлю-продаж даної квартири. Право власності продавцю належало на підставі договору купівлі-продажу від 31 липня 1997 року. ОСОБА_4 мав намір виїхати до Вірменії на постійне місце проживання. Він мав потребу в грошах, тому що вартість проїзду була велико, і вони домовилися, що вона, ОСОБА_3, сплачує йому вартість квартири, а він, ОСОБА_5, повернувшись з Вірменії, оформить договір купівлі-продажу квартиру у нотаріуса. При отриманні грошей ОСОБА_5 04 січня 2003 року надав ОСОБА_3 розписку та передав документи на квартиру - технічний паспорт, договір купівлі-продажу, домову книгу і ключі. Він планував повернутися через два-три місяці. Родичів у м.Марганець Дніпропетровської області в нього не залишилось. ОСОБА_5 не повернувся, нічого позивачу не повідомив, будь-яких відомостей щодо його можливого місця перебування у Вірменії у позивача не було. Протягом багатьох років вона нічого не знала про ОСОБА_5. Лише у 2016 році випадково через сайт «Однокласники» від знайомих її дітей їй стало відомо, що власник квартири ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв'язку з хворобою - рак легенів. На її прохання їй передали дублікат свідоцтва про смерть. Отже, вона виконала свої обов'язки за договором, укладеним у простій письмовій формі, як покупець, сплативши вартість квартири продавцю, а продавець не зміг виконати свої обов'язки щодо нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, тому що раптово помер.

Вона фактично володіє квартирою з січня 2003 року і не має іншої можливості оформити своє право власності на придбану квартиру інакше ніж шляхом звернення до суду. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 04 січня 2003 року між нею та ОСОБА_4, та визнати за нею, ОСОБА_3, право власності на вказану квартиру.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 просила задовольнити позов.

Представник відповідача Ноздрін М.М. надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що відповідно до ст.ст.27, 47, 48 ЦК Української РСР, що діяла на час укладення угоди між позивачем та ОСОБА_4, правочин між позивачем та ОСОБА_4 є нікчемним, оскільки не посвідчений нотаріально, а тому не є укладеним і не створює прав та обов'язків для сторін.

Заяви, клопотання

14 травня 2018 року представник територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради Ноздрін М.М. звернувся до суду з клопотанням про надання додаткового строку на підготовку відзиву та перенесення розгляду справи на біль пізній строк.

11 червня 2018 року до суду надійшло клопотання представника відповідача Ноздріна М.М. про витребування від нотаріуса матеріалів Спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4

30 липня 2018 року представника позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 27 березня 2018 року позов залишено без руху і зобов'язано позивача надати до суду обґрунтування, чому відповідачем за даним позовом визначено територіальну громаду м.Марганець в особі Марганецької міської ради, а не правонаступників ОСОБА_4, який помер в 2003 році.

Ухвалою від 14 травня 2018 року надано відповідачу додатковий строк для подачі відзиву.

Ухвалою від 30 травня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін.

11 червня 2018 року ухвалою суду витребувано з Другої нікопольської державної нотаріальної контори копію Спадкової справи, відкритої після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4

30 липня 2018 року замінено первісного відповідача - територіальну громаду м.Марганець в особі Марганецької міської ради належним відповідачем. Визнано відповідачем у справі ОСОБА_5.

03 серпня 2018 року здійснено запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Запорізькій області про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5, і отримано відповідь, що такий зареєстрованим/знятим з обліку не значиться.

ОСОБА_5 повідомлені про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, до суду для розгляду справи не прибув, відзиву на позов, заяв та клопотань суду не надав.

Мотивувальна частина рішення.

В ході судового розгляду суд встановив наступне.

31 липня 1997 року ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Єрьоменко Р.П. та за зареєстрований в реєстрі за № 2240 (а.с.5).

04 січня 2003 року від імені ОСОБА_4 написано розписку про те, що він в присутності ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_3 гроші в сумі 2500 гривень за квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер в селі Сарухан, Марз Гегаркунік, Республіка Арменія. Смерть зареєстровано Гаварським територіальним відділом ЗАГС (а.с.10).

Після його смерті відкрилася спадщина на майно у виді грошових заощаджень у філії відділення Ощадбанку та на земельну ділянку площею 7,440 гектарів, розташованої на території Преображенської сільської Ради (Спадкова справа № 523/2206, а.с.86-92).

Свідоцтво про право на спадщину - грошові заощадження в філії відділення Ощадбанку отримав 28 жовтня 2006 року син померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (а.с.87, 97).

Свідоцтво про право на спадщину - земельну ділянку площею 7,440 гектарів, розташовано на території Преображенської сільської Ради, отримав 10 листопада 2006 року ОСОБА_12 на підставі заповіту від 04 січня 2003 року (а.с.88, 92, 96).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт укладення договору купівлі-продажу квартири між нею та ОСОБА_4, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів того, що розписка від 04 січня 2003 року, яку ОСОБА_3 вважає договором купівлі-продажу, написана саме ОСОБА_4 Також, з розписки не вбачається, що спірна квартира продана саме ОСОБА_3, а лише те, що вона отримала гроші за продану квартиру.

Крім вказаної розписки позивачем не надано інших доказів виникнення між нею та ОСОБА_4 будь-яких правовідносин і виникнення у неї права власності на квартиру.

Суд не приймає за належні докази квитанції про оплату за воду та газ (а.с.14 15), оскільки з вказаних квитанцій не вбачається, що оплату послуг водопостачання та газопостачання ОСОБА_3 здійснювала саме за квартиру АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 не довела обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги, а тому суд не оцінює розписку від 04 січня 2003 року на предмет дійсності договору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 267, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В позові відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_3, дата народження невідома, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_5, громадянин Республіки Вірменія, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2018 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна