РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6373/18

пр. № 2/759/4697/18

25 вересня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду в квітні 2018 р., за яким просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрований за адресою квартири, проте понад 10 років в ній не проживає, що в свою чергу створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні. Позивач вважає, що відповідач втратив право на користування спірним жилим приміщенням, оскільки понад шість місяців не проживає в квартирі без поважних причин на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 04.05.2018р., справа призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач в установлений суддею строк відзиву на позов не надіслав.

Судом з огляду на надані докази встановлено таке.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 07.05.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тесленко М.В. та зареєстровано у КП Київське міське БТІ від 11.05.1999 року.

Крім власника квартири, зареєстрований ОСОБА_2, який добровільно подарував позивачці квартиру АДРЕСА_1 та залишив квартиру в 1999 році.

Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст. ст. 13, 81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий М.Ф. Сенько