Справа №295/7893/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі : головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, служби у справах дітей Житомирської міської ради, про встановлення факту проживання дитини із матір»ю,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту проживання із дитиною. При цьому зазначила, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04.12.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваною. У зв»язку з відсутністю спору між батьками про визначення місця проживання дитини вказане питання судом не вирішувалось. Син ОСОБА_3 проживає із заявником та перебуває на її утриманні. Заявник посилається на виникнення «ряду проблем» та не можливості реалізувати права дитини внаслідок відсутності закріплення за судовим рішенням факту проживання ОСОБА_4 із матір»ю.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просить задовольнити заяву.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала з підстав, наведених у ній.

Заінтересовані особи в судове засідання не з»явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ч.1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що розглядаються судом. Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд вважає необхідним зазначити наступне.

Фактом можна визнати подію або явище, яке існувало (вже відбулось), в об»єктивній реальності та має наслідкове вираження. Оскільки така подія або явище є таким, що сталися, його зміна або перетворення є неможливою. В поданій заяві ОСОБА_1 просить вирішити питання про встановлення факту, що за умови вищенаведеного передбачає спосіб підтвердження вже минулої або на теперішній час існуючої обставини, проте бажає «закріплення» факту на майбутнє, що суперечить ознакам поняття «встановлення факту». Слід також звернути увагу, що місце проживання дитини може бути змінено. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві (про встановлення факту, що має юридичне значення) повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Як роз»яснив Верховний Суд України у Постанові N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом поданої заяви ОСОБА_1 повідомляє про утруднення в реалізації прав дитини, з якою вона проживає, при цьому чіткі обставини на підтвердження вказаного, не наводить. Мета встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: проживання дитини із матір»ю, не є зрозумілою.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє у задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 258-265, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, служби у справах дітей Житомирської міської ради, про встановлення факту проживання дитини із матір»ю - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення буде виготовлено 22.10.2018 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов