Справа № 727/7931/18
Провадження № 2/727/1521/18
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
( з а о ч н е )
03 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді Літвінова О.Г.
При секретарі Фрунза І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позов мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.07.1993р. № 3285 позивачу на праві спільної сумісної власності разом із ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить квартира за адресою АДРЕСА_1.
За адресою АДРЕСА_2, окрім власників квартири, зареєстрована також відповідачка ОСОБА_2, що підтверджується довідкою, випискою з домової книги, що видана ПП «Ремжитлосервіс» №м1574 від 02.07.2018р.
ОСОБА_2 є колишньою невісткою позивача, з її сином вони розлучилися, їх шлюб розірвано відповідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.01.2016р., справа № 724/1832/15-ц.
У квартирі за адресою АДРЕСА_2. відповідачка не проживає з листопада 2015 року, що підтверджуються актом, який складено приватним підприємством «Ремжитлосервіс» 26.06.2018р. № 191 у присутності сусідів ОСОБА_6 (кв. 38), ОСОБА_7 (кв. 43), та ОСОБА_8 (кв. 44), які засвідчили даний факт власними підписами.
Перешкод у користуванні квартирою ОСОБА_2 не чинилося, речей які б належали відповідачу у квартирі не має.
ОСОБА_2 участі в утриманні квартири та оплаті за комунальних послуг не бере. Вона за власним бажанням, добровільно виселилися із квартири, забрала свої речі. Наскільки відомо відповідачка у листопаді 2015 року переїхала жити до своїх батьків у м. Хотин Чернівецької області, а потім виїхала до Російської Федерації, тобто добровільно визначила собі інше місце проживання і цим житлом не користується.
У червні 2017 року, позивач просила відповідачку, щоб вона самостійно знялася з реєстрації у квартирі за адресою АДРЕСА_2, так як реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні квартирою, проте ОСОБА_2 цю вимогу проігнорувала.
Позивач як власниця квартири вимушена нести додатковий тягар з утримання квартири, щодо сплати надмірних комунальних послуг та позбавлена вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому змушена звернутися до суду.
ОСОБА_2 більше одного року без поважних причин не проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_2, будь-якої домовленості між позивачем та відповідачем не існує.
На підставі викладеного, просить: визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_2.
В судове засідання, позивачка, надала суду, заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги, підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи за останньою відомою суду адресою її реєстрації.
Треті особи, подали через канцелярію суду, заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.07.1993р. № 3285 позивачу на праві спільної сумісної власності разом із ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить квартира за адресою АДРЕСА_1.
За адресою АДРЕСА_2, окрім власників квартири, зареєстрована також відповідачка ОСОБА_2, що підтверджується довідкою, випискою з домової книги, що видана ПП «Ремжитлосервіс» №м1574 від 02.07.2018р.
ОСОБА_2 є колишньою невісткою позивача, з її сином вони розлучилися, їх шлюб розірвано відповідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.01.2016р., справа № 724/1832/15-ц.
У квартирі за адресою АДРЕСА_2. відповідачка не проживає з листопада 2015 року, що підтверджуються актом, який складено приватним підприємством «Ремжитлосервіс» 26.06.2018р. № 191 у присутності сусідів ОСОБА_6 (кв. 38), ОСОБА_7 (кв. 43), та ОСОБА_8 (кв. 44), які засвідчили даний факт власними підписами.
Перешкод у користуванні квартирою ОСОБА_2 не чинилося, речей які б належали відповідачу у квартирі не має.
У червні 2017 року, позивач просила відповідачку, щоб вона самостійно знялася з реєстрації у квартирі за адресою АДРЕСА_2, так як реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні квартирою, проте ОСОБА_2 цю вимогу проігнорувала.
Позивач як власниця квартири вимушена нести додатковий тягар з утримання квартири, щодо сплати надмірних комунальних послуг та позбавлена вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому змушена звернутися до суду.
ОСОБА_2 більше одного року без поважних причин не проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_2, будь-якої домовленості між позивачем та відповідачем не існує.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім?ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку.
Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім?ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з?ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім?ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Судом, при всебічному дослідженні доказів якими обґрунтовується позов, було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 участі в утриманні квартири та оплаті за комунальних послуг не бере. Вона за власним бажанням, добровільно виселилися із квартири, забрала свої речі. Наскільки відомо відповідачка у листопаді 2015 року переїхала жити до своїх батьків у м. Хотин Чернівецької області, а потім виїхала до Російської Федерації, тобто добровільно визначила собі інше місце проживання, спірним. житлом не користується, на підставі чого, дійшов висновку, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою в АДРЕСА_1.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13, 280 ЦПК України, ст.ст. 71.72 ЖК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_2.
Копію заочного рішення надіслати сторонам не пізніше двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.Г.Літвінова