РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15390/17

Провадження № 2/643/1971/18

04.10.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Шабатько Л.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив стягнути з відповідача на свою користь вартість фактично наданих правових послуг у розмірі 3800 грн., втрати на інфляції за період прострочки виконання зобовязання у розмірі 1355,47 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 249,28 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 640 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 07.02.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання правових послуг для захисту успадкованих ним майнових прав на житловий будинок №16 по вул.Колгоспній в с.Бобрівка Харківського району Харківської області після смерті його матері. Строк дії договору до 31.12.2015 року. Відповідно до п.12.1 цього договору відповідач сплатив завдаток у розмірі 5000 грн., що підтверджується корінцем прибуткового касового ордеру №10/02-15 від 10.02.2015 року. 07.02.2015 року з відповідачем була погоджена калькуляція на необхідні за договором правові послуги на суму 8800 грн. Всі заплановані правові послуги були фактично надані відповідачу, що підтверджується актом їх передання-прийняття від 25.08.2015 року. За цим актом відповідач мав сплатити позивачу 3800 грн. у строк до 31.08.2015 року, але свій обовязок він не виконав. 26.09.2015 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про виконання договору. Даний лист відповідач отримав 05.10.2015 року, однак залишок грошових коштів за договором так і не був переданий позивачу. Згідно інформаційної довідки №51595381 від 13.01.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є власником вищезазначеного житлового будинку з 16.07.2015 року. У звязку з тим, що відповідач відмовляється у добровільному порядку виконати умови договору, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив у їх задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

07.02.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання правових послуг для захисту успадкованих відповідачем майнових прав на житловий будинок №16 по вул.Колгоспній в с.Бобрівка Харківського району Харківської області після смерті його матері. Строк дії договору до 31.12.2015 року.

Відповідно до п.12.1 цього договору відповідач сплатив завдаток у розмірі 5000 грн., що підтверджується корінцем прибуткового касового ордеру №10/02-15 від 10.02.2015 року.

07.02.2015 року з відповідачем була погоджена калькуляція на необхідні за договором правові послуги на суму 8800 грн.

Всі заплановані правові послуги були фактично надані відповідачу, що підтверджується актом їх передання-прийняття від 25.08.2015 року.

За цим актом відповідач мав сплатити позивачу 3800 грн. у строк до 31.08.2015 року, але свій обовязок він не виконав.

26.09.2015 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про виконання договору. Даний лист відповідач отримав 05.10.2015 року, однак залишок грошових коштів за договором так і не були передані позивачу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 901 ЦК Україниза договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК Україниякщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач мав сплатити позивачу 3800 (три тисячі вісімсот) грн. 00 коп. у строк до 31 серпня 2015 року, як це передбачено актом від 25.08.2015 року.

Своїх грошових зобов'язань за договором відповідач 31.08.2015 року не виконав.

Невиконання грошового зобов'язання тягне за собою правові наслідки, які передбачені ст.625 ЦК України.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданих позивачем розрахунків розмір інфляційних втрат складає 1355,47 грн за період з 01.09.2015 року по 01.01.2018 року та 3% річних у розмірі 249,28 грн. за період з 01.09.2015 року по 24.01.2018 року.

Крім того, за клопотанням ОСОБА_2 у судовому засіданні була оглянута цивільна справа №643/7219/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним договору про надання правових послуг та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.08.2017 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 29.08.2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним договору про надання правових послуг та стягнення грошових коштів залишено без задоволення. У повному тексті рішення суду встановлено, що 25.08.2015 сторонами підписано Акт передання-приймання фактично наданих правових послуг за договором про надання правових послуг б/н від 07.02.2015 згідно якому виконавець здійснив свої обов'язки щодо змісту Договору, а замовник не має претензій по якості, вчасності, повноті, кваліфікованості і комплексу наданих правових послуг. Твердження позивача про підробку дати укладення Договору у тексі Акту (його назві), суд вважав безпідставним, так як відповідні зміни до надрукованого Акту внесені з метою виправлення технічної помилки, допущеної під час виготовлення Акту. Аналізуючи зміст Акту та договір про надання правових послуг від 07.02.2015 у суду не виникло жодного сумніву щодо складання даного Акту на підставі та у зв'язку з виконанням саме зазначеного Договору. До того ж факт його укладання сторонами не заперечується. Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що кінцева мета, про яку фактично йдеться у п. 2 Договору, досягнута, право власності на успадкований позивачем будинок зареєстровано за останнім під час та завдяки виконанню відповідачем умов Договору, про що складено Акт, жодних претензій з приводу виконання Договору на момент підписання Акту позивач не висловлював.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08.11.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилино. Рішення Московського районного суду м.Харкова від 29.08.2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 13.03.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Отже, обставини встановленні зазначеними рішеннями судів не підлягають доказуванню у даному випадку та вважаються доведеними в розумінні положень ст. 82 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та вважає за необхідне їх задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_2) вартість фактично наданих правових послуг у розмірі 3800 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_2) втрати на інфляції за період прострочки виконання зобовязання у розмірі 1355,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_2) 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 249,28 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_2) суму сплаченого судового збору у розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 09.10.2018 року.

Суддя І.Д. Мельникова