Справа № 574/1355/17
Провадження №2/574/101/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В. представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 29.05.2005 року померла ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадкового майна ввійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0252 га та 0,6551, право власності на які було посвідчено за спадкодавцем державними актами серії Р2 №654693 та серії Р3 №704894, які вона прийняла шляхом спільного проживання із спадкодавцем, будучи спадкоємцем за заповітом, однак в даному державному акті маються незастережні виправлення та дописки, у звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просила визнати за нею право власності на ці земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомили суд письмово листом.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 травня 2005 року померла ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з чим відкрилася спадщина на її майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.6).

До складу спадкового майна ввійшли, в тому числі, земельні ділянки: площею 3,0252 га з кадастровим номером :04:001:0229 та площею 0,6551 га з кадастровим номером :04:001:0841, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Олександрівської сільської ради Буринського району Сумської області, що належали ОСОБА_4 відповідно до Державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 №654693 та серії Р3 №704894 серії Р3 №733605, що підтверджується державними актами, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, звітом про експертно- грошову оцінку земельної ділянки (а.с.8-15,17-42).

Спадщину після смерті останньої, прийняла ОСОБА_2 позивач у справі, відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і являючись спадкоємцем за заповітом, не відмовилася від її прийняття у строки передбачені законом, що підтверджується поясненнями представника позивачки, копією паспорта позивачки, копією заповіту, довідкою Краснобірської сільської ради (а.с.4-5,7).

Однак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у вище зазначених державних актах, які посвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки, є виправлення та дописки, що вбачається з письмового розяснення нотаріуса №468/01-16 від 07.11.2017 року (а.с.43).

Разом з тим, як видно з витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Державні акти серії Р2 №654693 та серії Р3 №704894 були видані саме спадкодавцю ОСОБА_4.

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак наявність вищевказаних виправлень та дописок у державних актах не у спосіб передбачений чинними на той час нормативними актами, унеможливили отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно, оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При цьому відповідно до ст. 47 Закону «Про нотаріат» нотаріус не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства.

Разом з тим, дослідженими судом доказами беззаперечно встановлено, що зазначені земельні ділянки належали спадкодавцю ОСОБА_4, а виправлення та дописки у правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності останньої на них, не можуть бути виправлені у звязку зі смертю останньої.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, а ч.1 ст.131 цього Кодексу передбачено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2016 року) передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим законом та іншим нормативно-правовим актам. Не розглядаються документи з підчищеннями, або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

Згідно ст.27 цього Закону, державна реєстрація права власності проводиться, в тому числі, на підставі свідоцтва про право на спадщину, державного акту на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року та рішення суду, що набрали законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому, в силу ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на землю гарантується Конституцією (ч.2 ст. ст.373 ЦК).

Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог та необхідності захисту її права.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 200, 206, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.81, 126, 131 ЗК України, ст.ст.328, 392, 1218, 1222,1223,1296,1297 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після померлої 29 травня 2005 року ОСОБА_4 право власності на земельні ділянки: площею 3,0252 га з кадастровим номером :04:001:0229 та площею 0,6551 га з кадастровим номером :04:001:0841, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Олександрівської сільської ради Буринського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 18.10.2018 року.