Справа № 504/3627/18
Провадження № 2-з/504/8/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2018 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 про вжиття заходів забезпечення позову до його подання, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просить суд накласти арешт на квартиру № 37, яка розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Центральна, будинок № 3 корпус 1.

Також заявник просить заборонити майбутньому відповідачу ОСОБА_3 вчиняти будь- які дії щодо розпорядження вказаною квартирою.

Подана заява підлягає поверненню заявнику з наступних підстав:

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вказаним вимогам процесуального закону заява не відповідає.

Так, на порушення приписів статті 151 ЦПК України в заяві не наведено мотивів необхідності забезпечення позову та доказів того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заявником не обґрунтувано необхідності застосування як арешту, так і заборони вчинення будь - яких дій. Заявник формально зазначив про наявність спору щодо укладеного договору купівлі- продажу, не вказавши при цьому правових підстав такого спору. Зокрема, яка вбачається із доданих матеріалів до заяви, ОСОБА_4 отримав кредит в ПАТ «ОСОБА_5 розвитку» за договором від 17.10.2012 року. На забезпечення цього кредиту укладено договір іпотеки від 17.10.2012 року, предметом якого є саме вищевказана квартира. У цьому самому іпотечному договорі у розділі «Звернення стягнення і реалізація предмету іпотеки» детально визначені умови вчинення таких дій у випадку, передбачених п.п. 16.5., 16.7, 16.8 іпотечного договору. На виконання цього іпотечного договору і відбулось відчуження предмету іпотеки, і, пізніше повторне відчуження спірної квартири новим власником (набувачем за механізмом, визначеним Законом України «Про іпотеку»).

Отже, всі ці обставини не визначені заявником у заяві про забезпечення позову.

Заявник не виконав встановлену процесуальну вимогу відносно зазначення у заяві пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Суд зобовязаний враховувати не тільки права заявника, а і права інших осіб, які можуть бути порушені можливим застосуванням судом заходів забезпечення позову.

Суд повторює, що судове рішення, яке не містить належного обґрунтування, не може вважатися ретельно вмотивованим та переконливим у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Так, відповідно до усталеної прецедентної практики Європейського суду з прав людини, незважаючи на те, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, що відображає принцип належного здійснення правосуддя; судові рішення повинні достатньою мірою містити мотиви, на яких вони ґрунтуються. Відсутність достатнього обґрунтування у рішеннях національних судів порушує право особи на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, зазначене у пункті 1 статті 6 Конвенції (див. рішення у справах «Бочан проти України», «Суомінен проти Фінляндії»).

Заявник не обгрунтував у заяві, яким саме чином укладений між ОСОБА_6Ю та ОСОБА_3 договір купівлі продажу спірної квартири впливає на права та законні інтереси ОСОБА_2 як іпотекодавця.

Поза увагою заявника залишилась також необхідність обгрунтувати доводи, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу ч.9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 149, 151, ч. 9 ст. 153, 258-260, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 про вжиття заходів забезпечення позову до його подання повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.К. Барвенко