РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/35/18
Провадження № 2/327/39/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2018 року смт. Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Завіновської А.П.

за участю секретаря судового засідання - Пригінської О.В.

представника позивача - Журавель А.А.

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Розівської районної державної адміністрації Запорізької області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Комунальний заклад «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

26.01.2018 року Розівська районна державна адміністрація Запорізької області звернулась до суду із позовом в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Комунальний заклад «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, в обґрунтування якого зазначала наступне.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, є матір'ю шістьох дітей. Батько всіх дітей записаний за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

17.01.2018 р. малолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, згідно з розпорядженням голови райдержадміністрації від 17.01.2018 р. за № 17 «Про негайне відібрання дітей» були вилучені із сім'ї та направлені до КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, а ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, разом з матір'ю, та ще двома сестрами влаштований на лікування до Розівської центральної районної лікарні, згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 17.01.2018 р. за № 1/3.

Під час відібрання дітей відповідачка вела себе неадекватно, направляла в сторону працівника служби у справах дітей та поліції ніж та приставляла його до себе, погрожуючи в присутності своїх дітей. Зі слів ОСОБА_2, її бентежило те, що після влаштування дітей до державного закладу, у неї будуть перераховані виплати з УСЗН в меншу сторону.

Діти перебувають на обліку в службі у справах дітей, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. ОСОБА_3 поставлена на облік в 2008 році, ОСОБА_4 в 2011 році, ОСОБА_5 в 2009 році.

ОСОБА_3 тричі направлялась до дитячого закладу в 2008 році, в 2012 році, у 2016 році. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 двічі направлялись до дитячих закладів в 2012 році та в 2016 році. В сім'ї умови проживання, які унеможливлюють подальше проживання малолітніх з матір'ю, бо вони загрожують їх життю та здоров'ю.

ОСОБА_3 не проживала з матір'ю, проживала у баби - ОСОБА_8. У січні 2018 року у ОСОБА_3 підвищилась температура, в зв'язку з чим баба відправила її додому. ОСОБА_3 постійно бродяжить по селу, мати не володіє інформацією щодо місця перебування дівчинки у вільний час та у нічний час по вихідним дням. В с. Азов базувалась частина Збройних сил України і малолітня дитина, вдень та вночі перебувала біля частини, де їй надавали продукти харчування. У дитини часто трапляються випадки педикульозу, що виявляється в школі. Вона навчається на низькому рівні, конфліктує з вчителями та однолітками, недисциплінована, має пропуски без поважних причин. Було проведено бесіду з дитиною і бабою та вияснено, що вдома ОСОБА_3 не годують, дівчинка не має ліжка, не має місця для шкільних речей, вимушена сама себе обслуговувати, тобто заробляти кошти, збираючи горіхи, метал тощо. Дитина відвідує школу брудна, харчування в дитини незбалансоване. У дитини спостерігаються негативні тенденції. Дівчинка часто обманює, не реагує на зауваження оточуючих. Має шкідливі звички, палить цигарки з молодших класів.

ОСОБА_4 має низький розвиток, до школи не підготовлена, правил поведінки не навчена. Мати з дитиною вдома уроками не займається, дитина навчальний заклад відвідує в брудному одязі, страждає на енурез, лікуванням якого мати не займається. У вересні 2017 року дівчинка вчинила крадіжку в школі.

ОСОБА_5 педагогічно запущений, оскільки мати не займається його навчанням. За допомогою державних органів ОСОБА_5 пройшов психолого-медико-педагогічну комісію та отримав рекомендації щодо навчання в школі-інтернаті. Протягом 2017-2018 років мати постійно невчасно направляла дитину на навчання до інтернату та забирала звідти. Безвідповідально відноситься до проходження медичного огляду дитини. ОСОБА_2 проживає зі співмешканцем ОСОБА_10 (раніше засудженим та на сьогоднішній день умовно засудженим), який постійно вживає алкогольні напої.

Умови проживання незадовільні, будинок потребує ремонту, меблі, стіни, постільна білизна брудні. Учнівський стіл відсутній. Вживаний одяг та взуття діти по більшій мірі отримують від соціальних працівників. Іграшки у дітей відсутні. Мати не слідкує за гігієною дітей, за чистотою їх одягу, у дітей відсутня спідня білизна. Раціон харчування малолітніх недостатній, м'ясні продукти, фрукти або солодощі відсутні. Здебільшого в будинку в наявності макаронні вироби, або крупа в малій кількості (1 пачка). Діти не бачать та не мають позитивного прикладу співіснування у суспільстві, не отримують належного виховання та піклування з боку матері.

ОСОБА_2 знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та отримує державну соціальну допомогу приблизно 10 000 грн. щомісяця, але кошти витрачає не за призначенням. Проживає сама та утримує свого співмешканця за рахунок дитячих коштів, оскільки ніде не працює і не працювала.

17.01.2018 р. виявлено, що мати за рахунок допомоги з УСЗН придбала новий зимовий одяг собі та повнолітній дочці, у співмешканця ОСОБА_11 теж з'явились нові зимові речі. Водночас під час вилучення ОСОБА_4 з родини, у дитини не було зимової куртки.

Розівський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді неодноразово проводив роботу з сім'єю з метою соціального супроводження та надання різноманітних послуг, але вона не дала позитивних результатів.

З сім'єю працювали працівники служби у справах дітей, які неодноразово з працівниками РЦСССДМ та працівниками поліції відвідували родину за місцем проживання, попереджали матір про необхідність належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, проводили профілактичну та роз'яснювальну роботи, водночас позитивні зміни не відбулись.

У матері відсутнє почуття відповідальності за дітей, їх вихованням вона не займається, внаслідок чого діти погано навчаються, систематично не виконують домашні завдання, неуважні, нестаранні. На уроки приходять із запізненням, в брудному одязі, з брудним шкільним приладдям.

При відвідуванні дітей вдома фельдшером встановлено, що мати під час хвороби дітей ліки їм не купувала та за допомогою до медперсоналу не зверталась. Температурний режим в будинку не відповідає встановленим вимогам.

Питання про неналежне виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків неодноразово розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей, за результатами якого приймались рішення про необхідність звернення до органів поліції із клопотанням про притягнення останньої до відповідальності за ст. 184 КУпАП.

24.01.2018 р. на засіданні комісії з питань захисту прав дітей було розглянуто питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, та прийнято відповідне рішення. На засіданні комісії ОСОБА_2 не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав.

На підставі викладеного, позивач просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 приймала участь у судових засіданнях, але в останні засідання, які були призначені на 06.09.2018 року, 20.09.2018 року та 11.10.2018 року, не з'явилась, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211, п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності відповідачки та представника третьої особи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив з підстав наведених у ньому, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, посилаючись на те, що відповідачка не забезпечує своїх дітей необхідними умовами проживання, харчуванням, одягом, медичним доглядом, лікуванням, що зокрема відображається на тому, що діти часто страждають на педикульоз, а ОСОБА_4 на енурез, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за своїм психологічним та фізичним розвитком не відповідають своєму віці. Не прививає дітям правила поведінки, моральні цінності, не створює умов для отримання ними належної освіти та взагалі не цікавиться їх долею.

Відповідачка ОСОБА_2 фактично позов визнала частково та зазначила, що обставини, на які посилався представник позивача мали місце, але не зовсім, так як він повідомив, водночас в подальшому при допиті свідків зазначила, що пояснення свідків відповідають дійсності. При цьому пояснила, що проживає разом з 5 дітьми та співмешканцем, 4 з яких, окрім ОСОБА_3, він є біологічним батьком, з ним вони часто сваряться на підґрунті зловживання останнім алкогольних напоїв, при цьому присутні діти. Не заперечувала, що не має впливу на доньку - ОСОБА_3, та що та часто проживає у бабусі, оскільки не знаходить спільної мови із вітчимом. Водночас просила не позбавляти її батьківських прав.

Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши в судовому засіданні матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частинами 2, 4 статті 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Частиною 4 наведеної вище статті СК України передбачено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно до свідоцтв про народження дітей та повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, матір'ю дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, записана відповідачка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, а батько за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8-15).

Допитана в якості свідка сімейний лікар КЗ «Розівський районний ЦПМСД» РРР, ОСОБА_12 пояснила, що знає родину ОСОБА_2 з 2004 року і усіх дітей, які в ній народились. ОСОБА_2 не доглядає за дітьми та не надає їм належного виховання. Дітей на обстеження до лікарні не приводить. Вдома несприятливі побутові умови для дітей. Їжі, іграшок та засобів гігієни фактично немає. В будинку холодно, оскільки топлять лише сирими дровами. Діти часто хворіють на педикульоз, а ОСОБА_4 ще і на енурез. В хаті безлад, постільна білизна відсутня, одежі у дітей фактично немає, а та що є і та брудна. ОСОБА_3 невихована, неслухняна нецензурно лається, палить, мати для неї не авторитет.

Допитаний в якості свідка фахівець РЦСССДМ, ОСОБА_13 пояснив, що сім'я ОСОБА_3 перебуває у них на обліку як сім'я, яка опинилась в складних життєвих обставинах. ОСОБА_2 фактично своїми дітьми не займається, в будинку брудно, холодно, сморід, мінімальний запах продуктів, каша та хліб, засобів гігієні взагалі немає, як і постільної білизни. При цьому, маючи присадибну земельну ділянку, відповідачка її не обробляє, домашньої худоби не тримає, фактично живе зі своїм співмешканцем на грошові кошти, отримані як соціальні пільги на дітей, які належно розподіляти не може. З ОСОБА_2 неодноразово проводились профілактичні роботи з цього приводу, але вони не давали позитивних результатів. ОСОБА_3 невихована, не може спілкуватися з людьми, нецензурно лається, палить, ходить у брудній одежі. Мати для неї не авторитет і не може контролювати дитину, що ОСОБА_2 і сама неодноразово зазначала. Проведені фахівцями служби бесіди з ОСОБА_3 ніяких позитивних наслідків не дали. На час відібрання дітей у відповідачки, діти страждали на педикульоз, а ОСОБА_4, ще і на енурез, заходи по лікуванню якого мати не вживає. ОСОБА_3 не має спального місця, і дуже часто проживає у бабусі - матері відповідачки, у якої також неналежні умови проживання для дитини, бо теж безлад. ОСОБА_3 вкрай погано навчається, а ОСОБА_4 і ОСОБА_5 взагалі за своїм фізичним та психологічним розвитком не відповідають своєму віку, через що ОСОБА_5 навчався у інтернаті.

Допитана в якості свідка директор Азовської ЗОШ ОСОБА_3, пояснила, що малолітні діти навчалися раніше у школі де вона працює директором. ОСОБА_3 до 5 класу мала середній рівень розвитку, який з кожним наступним класом лише погіршувався, домашні завдання не робила, зривала уроки. ОСОБА_3 проблемна дитина, яка потребує постійного контролю, уваги, тепла, чого мати їй не надає. ОСОБА_3 сама заробляє собі на життя, збирає горіхи, металобрухт. ОСОБА_3 палить, нецензурно лається, дружить з дітьми з неблагополучних сімей, до двох - трьох годин ночі вештається по селу. Останній час ОСОБА_3 проживала у бабусі, оскільки не находить спільну мову з батьками. Водночас бабуся неодноразово приходила до школи і жалілася, що ОСОБА_3 її не слухає, їй нічим її кормити. Коли свідок спілкувалась з дитиною, то остання зауважувала, що вона нікому не потрібна і не хоче проживати зі своєю родиною. Відповідачці неодноразово наголошувалось на неналежну поведінку доньки - ОСОБА_3, але на всі зауваження, мати відповідала, що вона не має впливу на дитину, оскільки остання її не слухається. Стосовно ОСОБА_5 пояснила, що його фізичний та психологічний розвиток не відповідає його віку, оскільки він не зміг засвоїти шкільну програму, матері було рекомендовано перевести його до спецінтернату. Щодо ОСОБА_4 зазначила, що дитина відвідувала школу лише три місяця, при цьому до школи підготовлена не була, не самоорганізована, некерована, страждає на енурез. Всі діти ходять у брудному одязі, теплих речей на холодну пору року не мають. У школі були випадки коли діти були помічені у вчинені дрібних крадіжок. Крім того, коли свідок бувала у відповідачки вдома, то бачила, що в будинку брудно, телевізор не працює, необхідних речей для побуту та розвитку, а також продуктів харчування діти не мають. Діти не приучені до порядку. Відповідачка ніде не працює, присадибну земельну ділянку не обробляє, має великі борги в магазині. При цьому, їй допомагають школа, депутати сільської ради, військові, одежею, речами, продуктами.

Допитана в якості свідка медична сестра Азовського ФАПу, яка також є депутатом Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області, ОСОБА_14 пояснила, що вона працюючи медичною сестрою часто бувала у відповідачки вдома і бачила, що у останньої практично продуктів харчування немає, в хаті безлад і бруд, одежа не випрана, і взагалі у дітей її практично немає, дві-три іграшки, предмети гігієни відсутні. Коли діти хворіли то відповідачка за допомогою до лікарні не зверталася, медикаментів не купувала. ОСОБА_4 страждає на енурез, але мати заходів щодо її лікування не приймає, в хаті постійно сморід. Діти брудні, непоодинокі випадки коли діти страждали на педикульоз. ОСОБА_3 часто проживає у бабусі, а у останньої теж несприятливі життєві умови. Відповідачка має великий борг у магазині, при цьому маючи присадибну ділянку нічого на ній не вирощує, худобу не тримає. ОСОБА_2 неодноразово наголошувалось на необхідність створення належних умов для проживання та розвитку дітей, але остання тільки обіцяла і нічого не робила. При цьому сільська рада неодноразово допомагала цій родині, але ані відповідачка, ані її співмешканець робити нічого не хочуть.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що відповідачка є її донькою. Донька, на думку свідка, є хорошою матір'ю, оскільки дітей остання не ображала. Її внуки гарні діти, але погано навчались, ОСОБА_3 не зовсім слухняна дівчинка, та часто проживала у неї, т.я. вітчим ображав її, не давав дитині їсти. Свідок неодноразово говорила доньці, щоб вона розірвала стосунки із співмешканцем, однак той не хотів уходити з дому. Не заперечувала, що діти хворіли на педикульоз, а ОСОБА_4 ще і на енурез, що у ОСОБА_3 не має спального місця в домі, та що остання фактично перебуває без батьківського контролю, може гуляти вночі. Крім того, вказувала, що між її донькою та її співмешканцем постійно виникають сварки, на підґрунті зловживання останнім алкогольних напоїв, діти його бояться. Також зазначала, що її донька ніде не працює, має борги.

У статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

З урахуванням зазначеного, судом в присутності психолога, в судовому засіданні були допитані малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що вони бажають проживати разом з матір'ю, водночас побоюються співмешканця останньої, який є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Зазначали, що вдома часто трапляються сварки. При цьому, ОСОБА_3 не заперечувала, що не слухається матір, погано навчається, палить, не знаходить спільної мови з оточуючими, та співмешканцем матері, через що періодично проживає у бабусі, тобто що мати не має на неї впливу. При допиті в судовому засіданні малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 візуально вбачається, що діти за психологічним та фізичним розвитком не відповідають своєму віку.

З актів обстеження умов проживання дітей від 26.01.2017 року, 04.05.2017 року, 20.09.2017 року, 10.01.2018 року, 17.01.2018 року, вбачається, що в будинку в якому проживають малолітні діти відсутня побутова техніка, стіни закопчені, вікна брудні, в результаті чого в оселю не поступає денне світло, в зимовий період в будинку холодно, меблі забрудненні, в шафах речі складені на кучу, відсутня постільна білизна, для доньки ОСОБА_3 відсутнє місце для сну, з продуктів харчування завжди лише макарони, фрукти та м'ясо відсутні (а.с. 17-21).

Виходячи з попереджень ССД Розівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 неодноразово роз'яснювались вимоги ст. 150 СК України щодо обов'язків батьків по вихованню та розвитку дітей (а.с. 26-27).

З клопотань ССД Розівської районної державної адміністрації Запорізької області від 26.04.2017 р. № 01-6/65, від 22.09.2017 року № 01-6/200, від 11.01.2018 року № 01-6/6 вбачається, що відносно ОСОБА_2 неодноразово направлялись клопотання до Розівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків (а.с. 61-63).

Згідно до листа Розівського РЦСССДМ від 23.01.2018 року за № 14/01-11, сім'я ОСОБА_2 перебуває на соціальному супроводі у вказаному центрі, в ході перевірки умов проживання дітей було встановлено, що діти мають неохайний вигляд, у будинку дуже брудно і стоїть сморід, на ліжках брудна постільна білизна, запасів харчів недостатньо, отримані грошові кошти як мати-одиначка та як малозабезпечена родина ОСОБА_2 витрачає необдумано (а.с. 28).

Виходячи з пояснювальною записки медичної сестри сімейної медицини Азовського ФАПу ОСОБА_14 від 23.01.2018 року, під час кожного відвідування нею родини ОСОБА_2 встановлено, що в будинку холодно, дров для обігріву будинку недостатньо, вугілля відсутнє, в будинку брудно, одяг та постільна білизна також брудні, їжа для дітей відсутня (а.с. 30).

Інформацією про стан виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наданої соціальним педагогом ОСОБА_15, встановлено, що відповідачка не турбується про стан здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток та фактично усунулась від їх виховання, про що зокрема свідчить виписка оцінок учениці 8 класу ОСОБА_3 про незадовільне навчання у школі (а.с. 31-32).

Відповідно до протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 16.01.2018 року та розпорядження голови Розівської районної державної адміністрації Запорізької області від 17.01.2018 року за № 17, вирішено питання про відібрання малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, від матері - ОСОБА_2, та направлення їх до КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР (а.с. 33, 57-59).

Згідно до листа директора КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 23.02.2018 року № 01-16/45, у доставлених до центру дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був виявлений кашель, наявний педикульоз (а.с. 29).

Виходячи з акту прийому дитини від 29.01.2018 року, ОСОБА_5 прийнято до КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР (а.с. 72).

Згідно до висновку № 16 від 24.01.2018 р. про доцільність позбавлення батьківських прав, Розівська РДА Запорізької області, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з тим, що мати протягом тривалого часу неналежним чином виконує батьківські обов'язки (а.с. 43).

Постановою Розівського районного суду Запорізької області від 15.02.2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто за невиконання обов'язків щодо виховання дитини (а.с. 109-111).

З листа КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» ЗОР від 02.02.2018 року за № 02-104, вбачається, що ОСОБА_2 забирала додому свого сина - ОСОБА_5 тільки на канікули, часто із запізненням, належної уваги навчанню та вихованню сина не приділяла (а.с. 73).

Інформацією, наданою КЗ «Розівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Розівської районної ради Запорізької області від 30.01.2018 року за № 01-2-/77, доведено, що: ОСОБА_3 раніше хворіла на ОРВІ, гостриці, трахеїти; ОСОБА_5 перебуває на обліку у ендокринолога з діагнозом: відставання у фізичному розвитку по масі і зросту, у психіатра з діагнозом: дислалія, у ортопеда з діагнозом: плоскостопість; ОСОБА_4 перебуває на обліку у невропатолога з діагнозом: нічний енурез (а.с. 75).

Згідно до листа Розівського РЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 05.09.2018 року за № 72-44/1006, з 01.08.2018 року за борги було відключено від електропостачання приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок зареєстровано на ОСОБА_2 (а.с. 196).

Відповідно до листа голови Азовської сільської ради Розівського району Запорізької області ОСОБА_16 від 04.09.2018 року № 01-23/74, у будинку де проживає ОСОБА_2 було відключено електропостачання (а.с. 198).

Аналізуючи наведені докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 не створює належних умов для проживання, виховання та розвитку своїх дітей, враховуючи, що останні не забезпечені навіть мінімальним запасом одягу, продуктами харчування, медичним доглядом, лікуванням, приладдям та місцем для проведення досугу та підготовки до уроків, а ОСОБА_3 і навіть спальним місцем, проживають у антисанітарних умовах через бруд в будинку та недотримання елементарних правил гігієни, відсутність у прохолодний період погоди нормального температурного балансу в будинку, через брак опального матеріалу, піддані постійному стресу через сварки і ґвалти в сім'ї, що в сукупності вплинуло на психологічне та фізичний розвиток дітей та несприятливі умови в родині. Крім того, на час вирішення справи по суті було з'ясовано, що в будинку через борги було відключено електропостачання, що в свою чергу також свідчить про неможливість проживання дітей у таких вкрай несприятливих умовах. Окрім цього, ОСОБА_2 не прививає своїм дітям необхідні правила поведінки, не спілкується з ними в повному обсязі та немає з ними тісного материнського контакту, не вживає заходів щодо отримання дітьми належної освіти, про що зокрема свідчить відсутність у неї обізнаності про те, як навчається і проводить свій вільний час її донька - ОСОБА_3.

За таких умов, суд перевіряючи наявність підстав для застосування ст. 164 СК України, та враховуючи інтереси дітей, доходить висновку, що ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру юридичною особою, ставка судового збору становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 762 грн.

Позивач згідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання наведеного позову.

Враховуючи наведене, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1 762, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 150, 164, 171 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Пленумом Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», практикою Європейського суду з прав людини, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 211, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов Розівської районної державної адміністрації Запорізької області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Комунальний заклад «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (паспорт серії НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1), в дохід держави судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, - Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2018 року.

Суддя: А.П. Завіновська