Справа № 509/3101/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Козирського Є.С.,

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Овідіопольського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬАНГАРБУД» до ОСОБА_3, про повернення суми авансового платежу,-

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2017 року, представник позивача ТОВ «Південьангарбуд» звернувся до суду з позовом, в якому просив суд, стягнути з відповідача на користь ТОВ «Південьангарбуд» авансовий платіж в сумі 960000,00 грн., інфляційні збитки у сумі 186065,61 грн., нараховані проценти за користування коштами в сумі 73512,33 грн. та судовий збір у розмірі 18293,65 грн., мотивуючи це невиконанням відповідачкою умов договору оренди будівельної техніки та експлуатації техніки 00№ 07/09-15 від 07.09.2015 р., укладеного між сторонами, в період якого відповідач була зареєстрована як ФОП та згідно умов договору зобовязалася передати, а позивач прийняти в тимчасове оплатне користування та володіння Профілезгинальну машину арочного профнастилу моделі SX-1000-700 для виконання робіт з виробництва покриття зі сталі для будівництва без каркасних арочних споруд. Однак, після оплати позивачем на банківський рахунок відповідачки авансового платежу в сумі 960 000,00 грн. і надісланням відповідачці заявок на поставку техніки, остання не передала зазначену техніку, порушивши умови п. 2.1 вказаного договору.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав свій позов, який просив задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, вважаючи його безпідставним і необґрунтованим з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, та допитав свідка суд вважає, що в задоволені позову позов слід відмовити з наступних підстав.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст.15, ч. 1 ст.3 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ст.ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, частиною 3 якої передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 627 ЦК України передбачено відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до умов статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

У відповідності до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, на відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати.

Зі змісту зазначених норм закону можна зробити висновок, що аванс-це лише спосіб платежу і він не є зобов'язанням. Аванс не виконує забезпечувальної функції, він сплачується боржником у момент настання обов'язку платежу, тобто виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.

Тобто, боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд встановив, що 11 серпня 2017 року, представник позивача ТОВ «Південьангарбуд» звернувся до суду з позовом, в якому просив суд, стягнути з ОСОБА_3В на користь ТОВ «Південьангарбуд» авансовий платіж в сумі 960000,00 грн., інфляційні збитки у сумі 186065,61 грн., нараховані проценти за користування коштами в сумі 73512,33 грн. та судовий збір у розмірі 18293,65 грн., мотивуючи це невиконанням відповідачкою умов договору оренди будівельної техніки та експлуатації техніки 00№ 07/09-15 від 07.09.2015 р., укладеного між сторонами, в період якого відповідач була зареєстрована як ФОП та згідно умов договору зобовязалася передати, а позивач прийняти в тимчасове оплатне користування та володіння Профілезгинальну машину арочного профнастилу моделі SX-1000-700 для виконання робіт з виробництва покриття зі сталі для будівництва без каркасних арочних споруд. Однак, після оплати позивачем на банківський рахунок відповідачки авансового платежу в сумі 960000,00 грн. і надісланням відповідачці заявок на поставку техніки, остання не передала зазначену техніку, порушивши умови п. 2.1 вказаного договору.

Підприємство ТОВ «Південьангарбуд» було зареєстровано в єдиному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичних осіб 09.04.2013р. Засновниками даного підприємства в рівних частинах (500 грн.) кожен, є ОСОБА_4 і ОСОБА_5. Керівником підприємства згідно виписки є ОСОБА_6

З травня 2013р., менеджером ТОВ «Південьангарбуд» була ОСОБА_3, яка здійснювала свою трудову діяльність відповідно до строкового трудового договору підписаного сторонами.

Предметом позовних вимог є договори, доповнення до них, заявки підписані і укладені нібито ТОВ «Південьангарбуд» з фізичним-особою підприємцем ОСОБА_3

Як зазначено в описовій частині позовної заяви між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди ОО №07/09-15 від 07.09.2015р. згідно якого ОСОБА_3В зобов'язана надати у тимчасове володіння і користування спец. техніку. До договору не долучені документація підтверджує дійсне наявність, права власності у ОСОБА_3В на техніку.

10.12.2015р. сторонами підписується додаткова угода згідно якого обмовляється порядок поставки спец.техніки, а саме - подача заявки орендодавцю і її подальше виконання.

До матеріалів справи долучені копії заявок нібито підписаних ОСОБА_3В і отримана нею в цей же день. В документах (заявках) відсутнє прізвище ОСОБА_3В і підпис виконано неприродно, як і сума нібито перерахованого авансового платежу.

Договір оренди набирає чинності з моменту його підписання і діє до 06.09.2016 р., а в частині невиконаних зобов'язань за договором, до моменту повного його виконання сторонами.

За умовами договору доставку техніки за адресою проведення будівельних робіт здійснює орендодавець -ОСОБА_3В; пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що техніка надається у користування позивачів та оформлюється окремими додатковими угодами до вказаного договору оренди. Заявка на надання техніки (усно чи письмово) повинна бути адресована виконавцю не менш як за 3 дні до моменту виїзду техніки за адресою позивачів (орендарів). Обєкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання акту прийому-передачі устаткування.

Орендар зобовязаний своєчасно оплачувати надані орендодавцем ОСОБА_3В послуги по наданню техніки (п. 3.2.3).

Згідно п. 4.1 договору, вартість робіт договірна, ціни за надані послуги оформлюються додатковою угодою до даного договору, яка є невідємною частиною договору.

Відповідно до п.п. 4.2, 4.4 договору оренди до початку надання послуг та будівельної техніки на обєкт, орендар здійснює авансовий платіж по виставленому орендодавцем ОСОБА_3В рахунку. При завершенні виконання робіт (надання послуг), сторони проводять повний взаєморозрахунок за фактично відпрацьованому часу на протязі 3-х календарних днів з моменту передачі документів, інакше, орендар сплачує орендодавцю в розмірі 0,1% від суми несплаченого боргу за кожний день прострочення. Підставою для розрахунку за надані послуги експлуатації техніки є акт виконаних робіт.

Додатковою угодою № 1 від 10.12.2015 р. до вищевказаного договору оренди ОО № 07/09/15 від 07.09.2015 р., пункт 4.1 був викладено в наступній редакції: за користування профілезгинальною машиною арочного профнастилу для виконання робіт з виробництва покриття зі сталі для будівництва безкаркасних арочних споруд, орендар сплачує орендодавцю щомісячну орендну плату у розмірі 300000 грн., також договір доповнено пропозицією: у випадку ненадання будівельної техніки на обєкт орендаря в строк, вказаний у заявці, орендодавець ОСОБА_3В зобовязана повернути авансовий платіж орендатору на протязі 10 днів, які відраховуються з моменту закінчення строку поставки техніки, вказаної у заявці. Додаткова угода є невідємною частиною договору оренди ОО № 07/09/15 та набирає чинності з моменту її підписання.

Встановленим є, що ОСОБА_3В, яка на час спірних правовідносин була зареєстрована у ЄДРВФОП як ФОП 05.04.2012 р. та припинила свою підприємницьку діяльність 09.02.2016 р. згідно витягу є ЄДРПОУ отримала від позивачів авансові платежі що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, засвідченими печаткою підприємства.

У своїх вимогах позивач вимагає повернути авансовий платіж, при цьому будучи допитаний в якості свідка представник підприємства ОСОБА_7 пояснила, що дійсно підприємство ТОВ «ІСКРА ТМ» 01.09.2015 року уклало договір з ТОВ "Південьангарбуд" на поставку техніки і будівництво ангара. У 2015 році підприємство ТОВ "Південьангарбуд" поставило техніку, а саме профілезгинальну машину і провело будівництво об'єкта в повному обсязі. Претензій до виконаних робіт не було. По закінченню будівництва підприємство ТОВ «ІСКРА ТМ» провело розрахунок з ТОВ "Південьангарбуд" і ввело в експлуатацію закінчену будову. Також на запитання суду свідок пояснила, що з ОСОБА_3 ніколи справ не мали, такої особи не знає.

Таким чином, судом встановлено виконання всіх зобов'язань сторонами, в тому числі і ФОП ОСОБА_3В перед ТОВ "Південьангарбуд" з поставки техніки. Виходячи з цього, факту наявності спору між ТОВ "Південьангарбуд" і ФОП ОСОБА_3В і необхідності повернення авансових платежів немає. На підтвердження своїх пояснень свідок надав суду завірені копії договорів та платіжних документів які були долучені до матеріалів справи. Так:

- згідно заявки та акту виконаних робіт № 18 від 17.12.2015р. (а.с.35) ФОП ОСОБА_3В поставила техніку «профілезгібочну машину арочного профнастилу» в фермерське господарство «Фетіца» за адресою Одеська область, Саратський район, с .Зоря і виходячи зі змісту даного документа всі роботи з будівництва ангара площею 720 кв.м. виконані в повному обсязі, у встановлені терміни.

- згідно заявки та акту виконаних робіт № 19 від 24.12.2015р. (а.с.31) ФОП ОСОБА_3В поставила техніку «профілезгібочну машину арочного профнастилу» в сільськогосподарський Виготовлювальне кооператив «Дружба» за адресою Одеська область, Саратський район, с.Зоря вул.Леніна, 159 і виходячи зі змісту даного документа всі роботи з будівництва ангара площею 900 кв.м. виконані в повному обсязі, у встановлені терміни.

- згідно заявки та акту виконаних робіт № 13 від 03.11.2015р (а.с.20) ФОП ОСОБА_3В поставила техніку «профілезгібочну машину арочного профнастилу» в ТОВ «Іскра-ТМ» розташоване за адресою Одеська область, Тарутинський район , с. Ганнівка вул. Центральна, 1 і виходячи зі змісту даного документа всі роботи з будівництва ангара площею 1026 кв.м. виконані в повному обсязі, у встановлені терміни.

-з гідно заявки та акту виконаних робіт № 24 від 30.12.2015р. (а.с.24) ФОП ОСОБА_3В поставила техніку «профілезгібочну машину арочного профнастилу» в фермерське господарство «Пащенко» за адресою Полтавська область, Гадяцький район, с. Жовтневе та виходячи зі змісту даного документа всі роботи з будівництва ангара площею 936 кв.м. виконані в повному обсязі, у встановлені терміни.

Таким чином, ФОП ОСОБА_3В, виходячи зі змісту вищевказаних заявок на поставку техніки, які пред'являлися до ОСОБА_3В, актів виконаних робіт, та пояснень свідка ОСОБА_7 - ФОП ОСОБА_3 повністю виконала умови договору оренди і здійснила поставку техніки на вимогу замовника.

Крім того, позивач за рішенням суду зобов'язаний був надати оригінали або належним чином засвідчені доказі, а саме оригінал:

-заявки на поставку техніки та актів виконаних робіт (аркуші справі № 17,20, 21,24, 25,28,31,32,35).

-договор оренди ОО № 07/09-15 от 07.09.2015р. ( аркуші справі № 8-10)

-додаткова угода № 1 до договора оренди ОО № 07/09-15 от 07.09.2015р., та додаткова угода Б/Н (аркуші справі № 15-16).

Згідно отриманого письмової відповіді на ухвалу суду про витребування доказів-оригіналів документів, позивачем було зазначено, що надати суду оригінал витребуваних документів не представляється можливим, тому що співробітником підприємства вони були загублені, в зв'язку з чим він був притягнутий до відповідальності, однак зясування питання наявності їх оригіналів мають істотне значення для вирішення справи, виходячи з того, що сторона відповідача оспорює факт їх укладання.

Сторона відповідача ставить під сумнів надані копії письмових доказів.

Судом 05 квітня 2018 року судом була призначена судова-технічна експертиза документів, провадження якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м.Київ вул.Смоленська,6).

11 травня 2018 року ОСОБА_3В було отримано клопотання експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України про надання зразків підписі та сплату за експертизу згідно з рахунком № 12838 від 26.04.2018 року у розмірі 7 153 гривень України яке виконано в повному обсязі.

Позивач не зміг надати оригінали зазначених документів для дослідження на вимоги клопотання експертів, у звязку з чим матеріали експертизи були повернути до суду.

Згідно ч.ч.1,2 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Положення частини 6 статті 95 ЦПК України розяснюють що якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Виходячи з вищевикладеного суд не може брати до уваги як доказ копії документів:

- заявки на поставку техніки та актів виконаних робіт (аркуші справі № 17,20, 21,24, 25,28,31,32,35).

- договір оренди ОО № 07/09-15 от 07.09.2015р. ( аркуші справі № 8-10)

- додаткова угода № 1 до договору оренди ОО № 07/09-15 от 07.09.2015р., та додаткова угода Б/Н (аркуші справі № 15-16) які надані суду позивачем.

Судом приймається до уваги як постанова апеляційного суду Одеській області від 12.06.2018 року по справі № 509/2743/16-ц яке має ПРЕЮДЕЦІАЛЬНЕ ЗНАЧЕННЯ.

Так, апеляційним судом Одеської області в рамках постанови від 12.06.2018 року по справі № 509/2743/16-ц давалася оцінка спору про стягнення ТОВ Південьангарбуд з ФОП ОСОБА_3В авансових платежів за аналогічний період, за цими ж договорами і доповненнями до них. Також при вирішенні спору у справі № 509/2743/16-ц колегією апеляційного суду Одеської області було встановлено, що оригінали документів-договір оренди ОО № 07/09/15 від 07.09.2015 р., і доповнення до нього позивач не може надати суду через те, що дані документи нібито були вилучені співробітниками ДФС, проте судом було встановлено, що зазначені обставини про вилучення оригіналів документів не відповідають дійсності. Постановою апеляційного суду Одеської області від 12.06.2018 року в задоволенні позовних вимог про стягнення авансових платежів за договором оренди ОО № 07/09/15 від 07.09.2015 р., було відмовлено.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Таким чином, суд зобовязаний визнати неналежними та недопустимі докази, а саме копії документів які були надати позивачем без надання до суду їх оригіналів.

Відсутність оригіналу договору оренди, укладанням якого обґрунтовані вимоги, заперечення стороною факту його укладання і ненадання доказів обєктивних перешкод представити оригінал договору унеможливлюють задоволення позову з підстав його невиконання.

Крім того, пунктом 4.2 договору від 07.09.2015 р. передбачено, що до початку надання послуг та надання техніки орендар здійснює платіж за виставленим орендодавцем рахунком, однак такий позивачем також не наданий.

Фактично можливість стягнення коштів як авансового платежу при нерозірваному договорі стала можливою лише після укладання додаткової угоди від 10.12.2015 року, якою доповнено п.4.2, однак її оригінал не надавався, факт її укладання ОСОБА_3В заперечує.

Таким чином, докази факту укладання договору 07.09.2015р. та додаткової угоди до нього відсутні, відтак стягнення коштів унеможливлюється відсутністю доказів вважати його авансом у виниклих правовідносинах.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і з власної ініціативи змінювати підстави позову не вправі, тому вимоги про стягнення коштів на підставі договору оренди на нашу думку задоволенню не підлягають.

В свою чергу, вимоги про стягнення коштів з врахуванням індексу інфляції є похідними від стягнення коштів, тому також задоволенню не підлягають.

Згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача;

частина 8 статті 141 ЦПК України вказує на те що, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, в разі відмови в задоволенні позовних вимог позивача, залишення позову без розгляду, відмови позивача від заявлених вимог, згідно норм ЦПК України, є всі підстави для стягнення з позивача в інтересах ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 7 153 гривень України, а також скасування заходів забезпечення позову, які були встановлені ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року по справі № 509/3101/17, а саме:

- Заборону відокремленому підрозділу «Будівельне управління-463» ТДВ «Чорноморгідробуд» у м. Одесі (65049 м. Одеса, вул. Івана Франко 27) та ОСОБА_3 вчиняти будь - які дії щодо розпорядження майном та майновими правами щодо машино-місць:

- №27, загальною площею 17,9 кв.м. Одеська область, м.Одеса, проспект Жукова маршала(проспект Небесної сотні, проспект Ленінської іскри) будинок 3А, корп. 6.

- №28, загальною площею 17,9 Одеська область, м.Одеса, проспект Жукова маршала(проспект Небесної сотні, проспект Ленінської іскри) будинок 3А, корп. 6.

Заборону ТОВ «Фінансова компанія «ТАЛІНОФФ» (м. Одеса, вул. Базарна 63,) діючому на підставі Ліцензії (серії АВ №472919 від 22.06.2009 року) та ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_1) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження майном та майновими правами на обєкт нерухомості, а саме однокімнатна квартира №43, секція 1, поверх 8 загальною площею 71,88 кв.м., житлова площа - 38,92 кв.м., за адресою м. Одеса, вул.25-ї Чапаєвської дивізії ріг проспекту Маршала Жукова, будинок 1, які виникають за договором №125/04 від 11.04.2014 року;

Арешт на квартиру за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Мізікевича, вул Жемчужна, ж/'м «Дружний» буд.1 кв.298.

Заборону ТОВ «Кадор» (м.Одеса, вул. Успенська, 39/1, оф.25) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження майном та майновими правами на обєкт нерухомості, а саме квартиру розташовану за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Лиманка, вул. Жемчужна, ЖК «Дружний»АДРЕСА_1.

Заборону субєктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації прав, здійснювати державну реєстрацію речових прав на:

- машиномісце № 27, загальною площею 17,9 кв.м. Одеська область, м.Одеса, проспект Жукова маршала (проспект Небесної сотні, проспект Ленінської іскри) будинок 3А, корп. 6.

- машиномісце №28, загальною площею 17,9 Одеська область, м.Одеса, проспект Жукова маршала(проспект Небесної сотні, проспект Ленінської іскри) будинок 3А, корп. 6.

- однокімнатну квартиру №43, секція 1, поверх 8 загальною площею 71,88 кв.м., житлова площа - 38,92 кв.м., за адресою м. Одеса, вул.25-ї Чапаєвської дивізії ріг проспекту Маршала Жукова, будинок 3 А;

- квартиру № 178 розташовану за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н., с. Лиманка, вул. Жемчужна, ЖК «Дружний», буд. 3.

- квартиру № 298 розташовану за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Мізікевича, вул. Жемчужна, ж/м «Дружний» буд. 1.

Керуючись ст. ст.10,11,57-60,88,130,169,174,208,209,213-215,218,224 ЦПК України, ст.ст. 202, 204, 208, 209, 216 217, 220, 236, 526,536,546,570,625,627,638,640,651,759-763,766 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬАНГАРБУД» до ОСОБА_3 про повернення суми авансового платежу - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬАНГАРБУД» юридична адреса: м. Одеса, на користь ОСОБА_3 (РНОКПП:НОМЕР_1, паспорт КМ278254, виданий Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області 15.10.2004р) судові витрати в сумі 7.153 грн. (Сім тисяч сто пятдесят три гривні).

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 р. по справі №509/3101/17.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Одеської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.10.2018 року.

Суддя: Є.С.Козирський