Справа № 452/2492/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"04" жовтня 2018 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Сенечина В.М.,
з участю секретаря Кухар О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя посилаючись на те, що 25 червня 1988 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований за № 1570 міським відділенням реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. У шлюбі народилося двоє дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка разом із відповідачем та дітьми проживали в с. Острів на вул. Прозорій, 6 Самбірського району Львівської області.
30 липня 2010 року Самбірський міськрайонний суд Львівської області ухвалив рішення у справі № 2-843/2010, яким розірвав шлюб між ними.
За час шлюбу сторони нажили будинок і земельну ділянку.
Зокрема, у 1996 році вони зруйнували старий дерев'яний будинок і збудували цегляний будинок в с. Острів на вул. Прозорій, 6 Самбірського району Львівської області і приватизували земельну ділянку для його обслуговування. Оскільки будівництво будинку велося самочинно, тобто без отримання належних дозволів, тому й правовстановлюючих документів на нього немає.
21 листопада 1995 року Луківська сільська рада ухвалила рішення № 2. яким передала ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку площею 0,0618 га для обслуговування житлового будинку в с. Острів на вул. Прозорій, 6 Самбірського району Львівської області.
Позивачка зазначає, що приводом для звернення до суду з позовом про поділ майна подружжя стало вбивство 12 квітня 2017 року їхнього сина ОСОБА_4.
Оскільки немає жодного правовстановлюючого документа на житловий будинок і він вважається самочинно збудованим, а земельна ділянка набута відповідачем у період подружнього життя, тому ОСОБА_1 вирішила звернутися до суду, і визначити свою частку у спільному майні подружжя земельну ділянку та будівельних матеріалів. Використаних у будівництві будинку.
У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, подала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився. Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».
Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів.
Вимоги особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно, або заінтересованої особи, що не пов'язані з правом власності на ці будівлі, зокрема, про визнання права на матеріали, одержані при їх знесенні, підлягають розгляду судами на загальних підставах
Встановлено, що 25 червня 1988 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований за № 1570 міським відділенням реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.
У шлюбі народилося двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішенням Самбірський міськрайонний суд Львівської області від 30 липня 2010 року у справі № 2-843/2010 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

За час шлюбу сторони нажили будинок і земельну ділянку.

У 1996 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зруйнували старий дерев'яний будинок і збудували цегляний будинок, що за адресою: с. Острів на вул. Прозора, 6 Самбірський район Львівська область, і приватизували земельну ділянку для його обслуговування.

Будівництво (перебудова) будинку велося самочинно, без отримання належних дозволів, правовстановлюючих документів на нього немає, що підтверджується довідкою Луківської сільської ради (а.с. 39).

21 листопада 1995 року Луківська сільська рада ухвалила рішення № 2. яким передала ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку площею 0,0618га для обслуговування житлового будинку за адресою: с. Острів на вул. Прозора, 6 Самбірський район Львівська область.

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 25 червня 1988 року, копіями свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії І-СГ № 452970, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного призвища № 0 від 24 березня 2016 року, копією рішення Луківської сільської ради народних депутатів «Про розгляд заяв на приватизацію земельних ділянок для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства № 2 від 21 листопада 1995 року, копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ 00759, іншими доказами.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0.0618 га, для обслуговування житлового будинку та право власності на ? частину будівельних матеріалів, використаних у будівництві будинку, що знаходяться в с. Острів на вул. Прозорій, 6 Самбірського району Львівської області.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки, площею 0.0618 га, для обслуговування житлового будинку що знаходиться в

с. Острів на вул. Прозорій, 6 Самбірського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 та право власності на ? частину будівельних матеріалів, використаних у будівництві будинку, що знаходиться в с. Острів на вул. Прозорій, 6 Самбірського району Львівської області.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Самбірського міськрайонного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя