Справа № 214/6907/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючої судді Хомініч С.В.,

секретар судового засідання - Горбунова Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №214/6907/17

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про збільшення розміру аліментів на дитину,

представник сторін:

від позивача: ОСОБА_3 (на підставі довіреності від 02.10.2018, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1581)

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_2,

СУТЬ СПОРУ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду 28.11.2017 з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила суд збільшити розмір аліментів, що стогуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження на її користь на умивання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частки від усіх видів доходу до 1/4 частки з усіх виді доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття з дня подання заяви до суду.

Пред'явлені вимоги мотивовано тим, що сторони мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2012 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. На момент винесення вищевказаного рішення суду чоловік сплачував аліменти ще й на утримання свого старшого ситна від попереднього шлюбу, в зв'язку з чим аліменти були стягнуті в розмірі 1/6 частки від його заробітку. На теперішній час його старший син від попереднього шлюбу досяг віку повноліття і поки він не продовжить навчання, виплата аліментів на його утримання припиняється, в зв'язку з чим змінився матеріальний стан платника аліментів, тобто, він значно покращився, так як збільшився на 1/4 частку від його доходу, бо саме таку частку від свого доходу він сплачував на утримання старшого сина. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить змінити розмір стягуваних аліментів визначених рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2012 на аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017, яка набрала чинності 15.12.2017), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 30.11.2017 відкрито провадження у справі.

30.07.2018 відповідач надав відзив на позовну заяву (а.с. 44). В якому зазначив, що позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими. Так як працював у період з 31.03.2017 по 23.06.2018 провідним фахівцем антарктичної станції «Академік Вернадський». 23.06.2018 звільнений у зв'язку із закінченням строку дії зимівлі. Зараз офіційно не працює, регулярного доходу не має. Натомість позивач офіційно працевлаштована та має постійний дохід. Крім того, він добровільно кожен місяць сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн. та продовжує їх сплачувати. Вважає, що розмір аліментів які він сплачує є більшим ніж 50 % від прожиткового мінімуму, який складає 972 грн. Оскільки його матеріальне становище не покращилося, а погіршилося, та є гіршим ніж у позивача, не вбачає підстав для збільшення розміру аліментів.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав. Зазначив, що є всі підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів. Оскільки відповідач припинив виплати аліментів на страшу дитину. У нього на праві власності є дві квартири у м. Кривому Розі та будинок у Київській області. З припиненням виплати аліментів, його матеріальний стан покращився.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що добровільно продовжує надавати кошти на утримання старшого сина. Він дійсно має на праві власності дві квартири у м. Кривому Розі. Однак в одній він мешкає сам, а в іншій проживають його родичі безкоштовно. Жодного прибутку з оренди квартири він не отримує.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2016 (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Із рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2012 (а.с.8) встановлено, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Із довідки Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби № 32 від 21.11.2017 (а.с.6а) встановлено, що син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Позивач ОСОБА_1 працює в КЗ «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» ДОР» на посаді сестри медичної процедурної та отримує стабільний дохід (а.с. 7).

Як слідує зі змісту рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2012 при визначенні розміру аліментів які слід стягнути з ОСОБА_2 суд врахував той факт, що з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 часки від доходу на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.02.2003.

В силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини стягнення з відповідача аліментів на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини від його заробітку до досягнення ОСОБА_6 повноліття додатковому доказуванню не підлягають.

Відповідач ОСОБА_2 у період з 31.03.2017 по 23.06.2018 працював провідним фахівцем антарктичної станції «Академік Вернадський» на час зимівлі ХХІІ Української антарктичної експедиції (а.с. 47). ОСОБА_2 перераховував в рахунок аліментних платежів на утримання ОСОБА_5 позивачу ОСОБА_1 кошти в середньомісячному розмірі 1000 грн. (48-55).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав ту обставину, що йому на праві власності належить дві квартири в м. Кривий Ріг та будинок у Київській області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.п.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Разом з тим, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

За нормами п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів підлягає задоволенню з таких підстав. На даний час у відповідача ОСОБА_2 змінився матеріальний стан, припинилось стягнення аліментів на старшого сина, на його утриманні немає непрацездатних батьків. Враховуючи потреби дитини, той факт, що дитина пішла до школи, що потребує додаткових витрат, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, який є працездатною особою і зобов'язаний надавати відповідну допомогу позивачці, тому розмір стягуваних аліментів необхідно змінити і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

При цьому, згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від оплати судового збору, судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, ст.стт.280-284, 287, 354, 355, п.п.9, 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017, яка набрала чинності 15.12.2017), п.п.15 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину - задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2012 шляхом їх збільшення та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в дохід держави.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для пред'явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2.

Представник позивача : ОСОБА_3, адреса місця знаходження: АДРЕСА_3.

Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення по справі складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя Хомініч С.В.