Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 04 жовтня 2018 року

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Балаби О.А.,

при секретарі Редько А.О.,

з участю: позивача, її представника адвоката ОСОБА_1, відповідача, представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

третя особа Коропський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про звільнення її від сплати заборгованості по аліментах, обґрунтовуючи вимоги тим, що рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2007 року на користь відповідача з неї стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За розрахунком Коропського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області заборгованість по аліментах з січня 2010 року станом на травень 2018 року складає 46466 грн. 76 коп. Вона не має матеріальної можливості сплатити заборгованість, оскільки виконавча служба своєчасно не повідомила про відкриття виконавчого провадження, і позивач не знала про наявність заборгованості, з часу стягнення аліментів вона допомагала матеріально на дитину, крім того, у позивача було на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей, також дочка, ОСОБА_6 починаючи з жовтня 2017 року проживає з нею та перебуває на її утримуванні, що в сукупності є підставами для звільнення від сплати заборгованості.

У судовому засіданні позивачка та її адвокат позов підтримали та просять задовольнити.

Відповідач позов не визнав пояснивши, що відповідачка має можливість сплатити заборгованість, оскільки проживає і працює в м. Києві. З народження донька ОСОБА_6 проживала з ним і перебувала на його утриманні до жовтня 2017 року, доки відповідачка не вирішила таким чином ухилитись від сплати заборгованості по аліментах, а саме забравши дитину, проте до цього часу мати дитині не допомагала, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи ОСОБА_2 із позовом не погодився пояснивши, що позивачка була обізнана щодо рішення суду про стягнення з неї аліментів, копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику, однак підтвердження вручення листа зберігалось в бухгалтерії і по закінченню строків зберігання знищено. Боржником не було перераховано аліментів жодної копійки.

Допитана у судовому засіданні в присутності представника служби у справах дітей неповнолітня свідок ОСОБА_6 (ОСОБА_7О.), що є дочкою сторін пояснила, що з чотирьох років проживала з татом, він часто був на заробітках і вона залишалась з бабусею, знайомими. Мама ОСОБА_3 допомагала через бабусю, а саме купувала їй одяг, речі для школи, золотий ланцюжок. Бували випадки коли тата не було, їздила до мами. З жовтня 2017 року проживає з мамою після того, як батько її побив. За час проживання з мамою батько жодного разу не цікавився, як вона і матеріально не допомагав. Просить позовні вимоги задовольнити, оскільки мамі необхідно погашати заборгованість, а ці кошти могли б бути використані для проживання та її майбутнього навчання.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що працює заступником головного лікаря Коропської ЦРЛ і є лікарем-педіатром. Дитину ОСОБА_7 знає, оскільки батько ОСОБА_4 приводив дочку на огляд коли вона хворіла, дитина завжди була добре одягнена, охайна, лікувались згідно наданих рекомендацій. Мати ОСОБА_3 жодного разу дитину не приводила. Останній раз ОСОБА_4 телефонував у жовтні 2017 року і просив оглянути дитину, після чого приходила ОСОБА_7 на огляд.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що відповідача знає давно і дочка ОСОБА_5 проживала з народження у батька, матір ОСОБА_3 ніколи з дитиною не бачив. ОСОБА_4 працював, щоб забезпечити доньку, де саме не знає. Дитина була забезпечена всім необхідним, з батьком проживали нормально.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що знає родину відповідача та товаришують давно. Бачив, як зростала дитина сторін ОСОБА_7, вона проживала з батьком, який працював і забезпечував її всім необхідним. Ніколи не бачив, щоб допомагала виховувати дитину мама ОСОБА_3

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що в листопаді 2017 року маршруткою підвозив ОСОБА_7 в м. Київ, вона сказала, що їде гуляти.

Заслухавши пояснення, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, виконавчого провадження № 387 суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, ч. 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 29.01.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 25.04.2007 року, яке в цій частині вступило в законну силу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2006 року і до досягнення нею повноліття.

04.06.2007 року державним виконавцем відділу ДВС Коропського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. 07.06.2007 року копія постанови направлена боржнику ОСОБА_3

Згідно розрахунку заборгованості Коропського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області заборгованість по аліментах станом на травень 2018 року складає 46466 грн. 76 коп.

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 25.06.2018 року, яке вступило в законну силу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів позовні вимоги задоволено, оскільки з жовтня 2017 року дочка сторін, ОСОБА_7, проживає з матірю, припинено стягнення аліментів з ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини аліменти.

З наданих позивачем суду доказів не встановлено, що вищевказана заборгованість виникла у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Посилання позивача на те, що вона не знала, що з неї стягуються аліменти, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження не отримувала спростовуються тим, що позивач була присутня під час розгляду цивільної справи в суді першої інстанції про стягнення з неї аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 та була обізнана про рішення апеляційного суду Чернігівської області, оскільки саме вона оскаржувала рішення Коропського районного суду Чернігівської області.

Також не може бути врахована, як підстава звільнення від сплати заборгованості по аліментах, те, що на момент стягнення аліментів позивачка мала на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, які потрібно було матеріально забезпечувати, оскільки, як під час розгляду даної справи, так і в рішенні апеляційного суду Чернігівської області винесеного в липні 2007 року знайшов підтвердження той факт, що починаючи з 2007 року двоє дітей, на яких вказує позивачка з нею разом не проживали, а проживали у її родичів.

Позивачка вказує, що вона не має матеріальної можливості сплатити заборгованість за аліментами, що не є підставою для звільнення її від сплати заборгованості. Крім того, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження з часу відкриття виконавчого провадження і до часу звернення до суду позивачем аліменти жодного разу не сплачувались.

Інших обставин, які б мали істотне значення для звільнення позивача від заборгованості по аліментах не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Керуючись ст. 197 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 10, 12, 76, 81, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09.10.2018 року.

Суддя: Балаба О. А.