Справа № 297/388/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого: Фейір О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 006845 від 20.12.1999 року.

Заявлені вимоги мотивовано тим, що 22 лютого 2018 року ОСОБА_1 мала намір укласти договір міни на земельну ділянку, що належить їй на праві приватної власності згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 006845 від 20.12.1999 року. Однак при виписці вказаного державного акту було допущено помилку в написанні по батькові заявника, а саме замість вірного «Іштванівна», в державному акті вказано «Степанівна». Через таку помилку нотаріусом було відмолено ОСОБА_1 в посвідченні договору міни земельної ділянки. У зв'язку з наведеним, ОСОБА_1 просить суд встановити факт належності їй вищевказаного правовстановлюючого документу.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути без її участі та задоволити заявлені вимоги (а. с. 22).

Заінтересована особа Приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 теж в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі (а. с. 23).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з розяснення приватного нотаріуса від 22.02.2018 року, провести договір міни земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 006845 від 20.12.1999 року не має можливості, оскільки в державному акті та Свідоцтві про право на спадщину серії АЕВ № 443574 від 26.07.2001 року містяться розбіжності в написанні по батькові заявника (а. с. 4).

Так, Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 006845 від 20.12.1999 року, виданий ОСОБА_1 на підставі рішення Берегівської районної державної адміністрації № 710 від 14.12.1999 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,68 га, розташована на території Дийдянської сільської ради (а. с. 5).

Як вбачається з копії Свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕВ № 443574 від 26.07.2001 року, спадкоємцем майна ОСОБА_3, до якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,68 га, розташована на території Дийдянської сільської ради, вказана ОСОБА_4, мешканка с. Дідово, вул. Товарі, 4, Берегівського району (а. с. 7).

При цьому, Дийдянська сільська рада Берегівського району не має змоги внести зміни до вказаного Державного акту та виправити помилку в написанні по батькові ОСОБА_1, оскільки такий державний акт був виписаний та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю реєстратором Державного земельного кадастру, що вбачається з довідки виконавчого комітету Дийдянської сільської ради Берегівського району від 07.03.2018 року.

Згідно з вищевказаною довідкою виконавчого комітету Дийдянської сільської ради Берегівського району, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 006845 від 20.12.1999 року, а на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Дийдянської сільської ради Берегівського району від 23.03.2001 року та на підставі Свідоцтва про право на спадщину серії АЕВ № 443574 від 26.07.2001 року було внесено зміни в план землекористування і в кінцевому результаті загальна площа земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4, стала 3,642 га. При виписці вищевказаного Державного акту було допущено помилку в написанні по батькові заявника, а саме замість вірного «Іштванівна», в державному акті вказано «Степанівна» (а. с. 18).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За таких обставин, оскільки встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документу ОСОБА_1 необхідне для виникнення в неї права на розпорядження належною їй на праві приватної власності земельної ділянки, суд вважає, що її заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263-265, 293, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

рішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 006845 від 20.12.1999 року, виданого на імя «Кочіш Йолани Степанівни».

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Фейір О. О.