Справа № 419/1313/18
Провадження № 2/419/321/2018
03 вересня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,
при секретарі - Логвиновій О. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона проживає в місті Щастя за адресою: АДРЕСА_1. За цією ж адресою разом разом зі ОСОБА_1 зареєстровані її повнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її неповнолітні онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Вказана квартира знаходиться у користуванні сім'ї з 1992 року, що підтверджується ордером № 0751 на право заняття АДРЕСА_1, який було видано колишньому чоловіку ОСОБА_1 - ОСОБА_6 08.01.1992 року на підставі рішення виконкому Щастинської районної ради народних депутатів міста Ворошиловграда від 27.12.1991 року № 135. З того часу ОСОБА_1 разом з сім'єю проживає у вищевказаній квартирі. Шлюб між позивачем та ОСОБА_6 розірвано у 2002 році. З 2006 року ОСОБА_6 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою знятий, тому на даний час наймачем вказаної квартири є позивач ОСОБА_1
Відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з 2013 року. Фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_2 позивачу невідоме.
Те, що у вказаній квартирі зареєстрований відповідач, який насправді цією квартирою не користується, порушує права позивача як наймача квартири, зокрема на оформлення субсидії для оплати житлово-комунальних послуг.
На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти вирішення справи при заочному розгляді не заперечувала (а.с.19).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до положень частини до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 За цією ж адресою разом разом зі ОСОБА_1 зареєстровані її повнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її неповнолітні онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Жилбудсервіс» № 1398 від 02.04.2018 року (а.с.6).
Вказана квартира знаходиться у користуванні сім'ї з 1992 року, що підтверджується ордером № 0751 на право заняття АДРЕСА_1, який було видано колишньому чоловіку ОСОБА_1 - ОСОБА_6 08.01.1992 року на підставі рішення виконкому Щастинської районної ради народних депутатів міста Ворошиловграда від 27.12.1991 року № 135 (а.с.12). З того часу ОСОБА_1 разом з сім'єю проживає у вищевказаній квартирі. Шлюб між позивачем та ОСОБА_6 розірвано у 2002 році, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 04.08.2005 року (а.с.13). З 2006 року ОСОБА_6 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою знятий, тому на даний час наймачем вказаної квартири є позивач ОСОБА_1, що підтверджується довідкою КП «Жилбудсервіс» № 1988 від 22.05.2018 року (а.с.16) та довідкою ТОВ «ЛЕО» від 21.05.2018 року (а.с.17).
Відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з 2013 року, що підтверджується актом про не проживання від 04.05.2018 року, складеним депутатом Щастинської міської ради Ткаченко С.В. (а.с.15). Фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_2 позивачу невідоме.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції.
Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом достовірно встановлено, що відповідач не користується житлом за місцем реєстрації з 2013 року, що дає суду законні підстави для задоволення позову та визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
На підставі ст. ст. 15 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий суддя О. М. Іванова