Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 222/1363/18

Провадження 2/222/442/2018

12 жовтня 2018 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

судді Доценко С.І.,

за участі секретаря Болбат Н.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 09.03.2016 року з нього на користь ОСОБА_2М були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2015 року до його повноліття. На даний час його сімейний стан змінився, так як він одружився і в нього народився син ОСОБА_4, 31.08.2018 року. У звязку з тим, що його матеріальний стан погіршився, так як на його утримання знаходиться ще одна малолітня дитини і дружина, просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає чинному законодавству.

Ухвалою Володарського районного суду від 28.08.2018 року було відкрите провадження у справі ( а.с.26)

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій просить суд задовольнити його позовні вимоги та розглядати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, але надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що одним із критерієм визначення розміру аліментів на дитину, згідно з ст.182 ч.1 СК України є стан здоровя дитини. З дня присудження аліментів стан здоровя дитини погіршився Син потребує негайної психіатричної допомоги та тривалого обстеження та лікування. Батько участі у виконанні та догляді за сином не приймає. У витратах на лікування участі не бере. Навіть не надав згоди на психічне обстеження дитини, прийшлось звертатись до органу опіку та піклування. Крім того, позивач не належним чином виконує свої батьківські обовязки, виплачує аліменти не регулярно, що ставить її в скрутне матеріальне становище, і станом на 12.09.2018 року має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 7106,19 грн., у звязку з чи 13.09.2018 року його було внесено до Єдиного реєстру боржників. Просить суд відмовити у задоволення позовних вимог, так як їх син потребує постійних витрат на лікування..

Окрім того, додатково відповідач подала письмову заяву про долучення доказів, в якій обґрунтувала свою позицію тим, що дитина перебуває на диспансерному обліку в Нікольській ЦРЛ як часто хворіюча дитина ОРВІ, що потребує матеріальних витрат на лікування. Окрім того, після обстеження сина у психоневролога виявлені вади психологічного розвитку Лікування цієї хвороби потребує постійного нагляду з боку лікаря- спеціаліста, що проводиться за межами Нікольського району та потребує витрат як на ліки так і на поїздки чотири дні на тиждень. Просила врахувати надані нею докази про стан здоров»я дитини та відмовити в задоволенні позову.

Ознайомившись з аргументами сторін, викладеними в заявах про суті справи, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні фактичні обставини

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО 696508, виданого 19.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Донецькій області. (а.с.6)

На підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 09.03.2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2М були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2015 року. На підставі цього рішення було видано виконавчий лист від 22.03.2016 року. (а.с.5,16-20)

З копії свідоцтва про шлюб серії І-НО № 181836, виданого 16.02.2018 року Центральним районним у м. Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Донецькій області вбачається, що ОСОБА_1 16.02.2018 року одружився з ОСОБА_5

Від цього шлюбу, згідно копії свідоцтва про народження серії І-НО 780896, виданого Кальміуським районним у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8)

Відповідно до довідки КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: змішаний специфічний розлад психологічного розвитку. Розлад експресивної мови. (а.с.40)

З довідки КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 28.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку у лікаря-педіатра як дитина часто хворіюча ОРВІ . (а.с.41)

Згідно з листом Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя від 13.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання дружини ОСОБА_2, до досягнення дитиною ОСОБА_3 3-х років на загальну суму 7106,19 грн. На підставі чого його ОСОБА_1 13.09.2018 року було внесено до Єдиного реєстру боржників і постановою державного виконавця від 13.09.2018 року на майно боржника ОСОБА_1 було накладено арешт. (а.с.32)

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз'яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, та виходячи із аналізу діючого законодавства, яке регулює зазначені правовідносини суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову із наступних підстав.

Судом встановлено, що дитина сторін перебуває на обліку у лікаря психіатра в Міській психіатричній лікарні №7 з діагнозом: Змішаний специфічний розлад психологічного розвитку, розлад експресивної мови. Окрім того, перебуває на диспансерному обліку в Нікольський районній центральній лікарні як часто хворіюча дитина ОРВІ.

Відповідно дитина потребує постійного лікування, що зумовлює виникнення значних матеріальних витрат, а матеріальне становище одержувача аліментів - матері дитини, не поліпшилося, тому що вона продовжує опікуватись хворою дитиною, а позивач не в повному обсязі виконує свої обовязки по сплаті аліментів за рішенням суду, маючи заборгованість за аліментами.

При таких обставинах аліменти, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання малолітньої дитини сторін в розмірі ? частки від його заробітку ( доходу) не є надмірними, а є необхідними для забезпечення фізичного розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що зменшення розміру аліментів суперечить інтересам дитини.

Суд не приймає аргументи позивача в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, які в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже сам факт наявності у позивача іншої дитини, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру.

Керуючись ст. ст. 2-5, 76-81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.180,182,192 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в повному обсязі в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Апеляційного суду Донецької області від 09.03.2016 року на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Повний текст рішення виготовлений 17.10.2018 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя С.І. Доценко