Справа 688/3288/18
№ 2/688/1082/18
Рішення

іменем України

18 жовтня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді - Березюк Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - Грицак Г.О.,

без участі сторін

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Ленковецької сільської об'єднаної територіальної громади, Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

встановив:

19 вересня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, Ленковецької сільської об'єднаної територіальної громади, Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина - право на земельну частку (пай), розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифіката НОМЕР_2 від 02 липня 1997 року, що належав спадкодавцю. Спадкоємцями після смерті батька за законом є він та його сестра ОСОБА_3, а їх мати ОСОБА_5 позбавлена права на спадкування, оскільки вироком суду визнання винною в умисному вбивстві спадкодавця. Вказуючи на те, що не може оформити свої спадкові права, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, просив позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали.

Відповідачі - представники Шепетівської районної державної адміністрації та Ленковецької сільської об'єднаної територіальної громади в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнали.

Справа розглянута у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) .

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а тому на відносини спадкування після його смерті поширюються норми Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до положень ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не

змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Не мають права стати спадкоємцями ні за законом, ні за заповітом особи, які навмисно позбавили життя спадкодавця або кого-небудь з спадкоємців або зробили замах на їх життя (ч.1 ст.528 ЦК УРСР).

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР).

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, аналіз норм права, що регламентують порядок оформлення права на спадщину, яка відкрилась до 1 січня 2004 року передбачає можливість прийняття спадщини спадкоємцем після фактичного вступу в управління спадковим майном .

Зі змісту ст.ст. 560, 561 ЦК УРСР слідує, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкодавець ОСОБА_4 на випадок своєї смерті не розпорядився своїм майном, а тому спадкоємство після його смерті здійснюється за законом, і до спадкування закликаються його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, факт родинних відносин яких із спадкоємцем підтверджується їх свідоцтвами про народження.

Відповідно до вироку Шепетівського районного суду Хмельницької області від 24 липня 2000 року дружина померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 визнана винною за ст.94 КК України у вбивстві чоловіка, а тому відповідно до ч.1 ст.528 ЦК УРСР усувається від спадкування.

Після смерті ОСОБА_4 заведено спадкову справу № 62123204 у спадковому реєстрі, №39/2018 у нотаріуса, із заявами про прийняття спадщини звернулись діти спадкодавця - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, частки яких є рівними.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 вересня 2018 року за ОСОБА_3 визнано право на ? частину спадкового майна.

Відповідно до довідки Ленковецької сільської обєднаної територіальної громади №390 від 14 вересня 2018 року позивач ОСОБА_2 проживав з батьком на день його смерті і вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 10 вересня 2018 року № д-303/0-0-35-2937.148-18 ОСОБА_4 набув права на земельну частку(пай) розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах (колишнє КСП ім.Калініна), отримавши сертифікат про право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 від 02 липня 1997 року, який був втрачений.

З оголошення в газеті «Шепетівський вісник» слідує, що оригінал сертифіката, що посвідчував право ОСОБА_4 на земельну частку (пай) втрачено .

Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

15 березня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Отже до спадщини входить не дише майно, а й право на нього.

Враховуючи, що право на земельну частка (пай), яка входить до складу спадщини, набуте спадкодавцем на законних підставах, втрата правовстановлюючого документу на майно не є підставою для припинення права на нього, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, прийняв спадщину, в порядку визначеному ст.549 ЦК УРСР, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу, тобто порушено його цивільне право на отримання спадщини, яке згідно до ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадщину.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв'язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 352 грн.40 коп.(704,80 грн.:100%х50%)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.200, 263-265 ЦПК України, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 16,392,1216, ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешканець с.Велика Рішнівка Шепетівського району Хмельницької області ІН НОМЕР_1) право на ? частину земельної частки (паю) із загального розміру 2,75 в умовних кадастрових гектарах (по колишньому КСП ім. Калініна) згідно сертифіката про право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 від 02 липня 1997 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Повернути позивачу ОСОБА_2 з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при подані позову на рахунок Казначейства України (отримувач Шепетівське УК/м.Шепетівка/22030101, р/р 2006, код 37977740, МФО 899998) у Шепетівське відділення 2 Хмельницької філії Приватбанк (м.Шепетівка, вул.Героїв Небесної Сотні,37/2) згідно квитанції 0.0..1 від 13 вересня 2018 року, в сумі 352 грн.40 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: