2/465/1078/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03.10.2018 року м.Львів

Франківський районний суд міста Львова,

у складі

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення спільної сумісної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 49а/68 та автостоянки №25 в будинку №49а у м. Львові, по вул. Наукова.

Визначення за ОСОБА_1 право власності на ? частки квартири за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 49а/68 та ? частину автостоянки №25 в будинку №49а у м. Львові, по вул. Наукова.

Визначення за ОСОБА_2 Володимирівною право власності на ? частки квартири за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 49а/68 та ? частину автостоянки №25 в будинку №49а у м. Львові, по вул. Наукова.

Судовий збір покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 20 січня 2001 р. ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, який зареєстрований відділом реєстрації тактів цивільного стану у м. Калуш Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області.

Під час шлюбу подружжя придбало квартиру за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 49а/68 та автостоянку № 25 в будинку № 49а у м. Львові, по вул. Наукова, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.

Оскільки відповідач відмовився в добровільному порядку визнати належну частку позивача, ОСОБА_1 просить позов задоволити.

В судове засідання представник позивача не зявилися, однак подала на адресу суду клопотання про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Судом встановлено, що 20 січня 2001 р. відділом реєстрації тактів цивільного стану у м. Калуш Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Після державної реєстрації шлюбу, ОСОБА_3 змінила прізвище на «Мода», що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серії І-НМ №169196 від 24 січня 2017 року.

Подружжя придбало квартиру за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 49а/68 та автостоянку №25 в будинку №49а у м. Львові, по вул. Наукова, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.

За правилами ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Оскільки вищевказана квартира набута у період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі, згідно з вимогами ст. 60 СК України, остання стає обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно зі ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Все вищенаведене свідчить про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 13, 141, 223, 247, 280 ЦПК України, ст.ст.60, 63, 65, 69, 70 СК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,- задовольнити.

Встановити за ОСОБА_1 право власності на ? частки квартири за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 49а/68 та ? частину автостоянки №25 в будинку №49а у м. Львові, по вул. Наукова.

встановити за ОСОБА_2 Володимирівною право власності на ? частки квартири за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 49а/68 та ? частину автостоянки № 25 в будинку № 49а у м. Львові, по вул. Наукова.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення,

має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ванівський Ю.М.