Справа №263/8207/18
Провадження № 2/263/2011/2018
УХВАЛА

18 жовтня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Хараджа Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з первинним позовом, яким просив: визнати незаконним та скасувати наказ керівника Комунального закладу охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» № 19/2 від 02.02.2018 року «Про внесення змін до штатного розпису на 2018 рік», поновити його на посаді заступника начальника бюро з експертної роботи Комунального закладу охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» з 02.05.2018 року, стягнути з Комунального закладу охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» на його користь різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року підготовче провадження у даній справі було закрито та справу було призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 09.10.2018 року позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить окрім визнання незаконним та скасування наказу керівника Комунального закладу охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» № 19/2 від 02.02.2018 року, поновлення його на посаді заступника начальника бюро з експертної роботи Комунального закладу охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» з 02.05.2018 року, також визнати незаконним та скасувати наказ керівника Комунального закладу охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» № 89-к від 27.04.2018 року «Про переведення», стягнути з Комунального закладу охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» на його користь різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи відповідно до поданого розрахунку станом на 01.10.2018 року в сумі 16625 грн. 15 коп.

У даному судовому засіданні представником відповідача було заявлено клопотання про залишення заяви про збільшення позовних вимог без розгляду, посилаючись на те, що даною заявою позивач фактично змінив предмет та підстави позову, вийшов за межі спірних правовідносин, а також порушив вимог ст. 49 ЦПК України щодо можливості збільшення позовних вимог до закінчення підготовчого провадження, в той час як підготовче провадження у даній справі вже було закрито, тобто дана заява була подана з пропущенням строку її подання, а зазначені позивачем причини поважності пропуску даного строку не відповідають дійсності, оскільки документи, які стали підставою для збільшення позовних вимог, були отримані позивачем ще до призначення справи до розгляду.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача, посилаючись на те, що поважні причини пропуску строку для збільшення позовних вимог ним були зазначені безпосередньо у самій заяві про збільшення позовних вимог та вони стосуються бездіяльності відповідача щодо ненадання у розумні строки певних документів. При цьому без скасування наказу відповідача № 89-к від 27.04.2018 року «Про переведення» неможливо подальше його поновлення на посаді заступника начальника бюро та ці вимоги є взаємоповязаними. Також залишення без розгляду заяви про збільшення позовних вимог призведе до порушення його законних прав та інтересів.

Вирішуючи заявлене клопотання по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання.

У відповідності до ст. 222 ЦПК України головуючий зясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, повязані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»,встановлено,що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України (ч.ч.1, 3 ст.7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з цим, відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, сподоби чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи вищезазначені норми законодавства, зазначені в заяві про збільшення позовних вимог причини пропуску строку для подання вказаної заяви, а також дані в судовому засіданні пояснення обох сторін, що без скасування наказу № 89-к від 27.04.2018 «Про переведення» неможливий розгляд питання про поновлення позивача на посаді заступника начальника бюро, суд не вбачає підстав для залишення без розгляду заяви про збільшення позовних вимог. При цьому у противному випадку може виникнути ситуація невиправданого обмеження сторін по справі у реалізації їх процесуальних правах, зокрема у праві на доступ до правосуддя, а подальший розгляд справи призведе до неповного та всебічного дослідження фактичних обставин.

Керуючись ст.ст. 2, 127, 222 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» - відмовити.

Суддя Н.В. Хараджа