Справа № 2-1228/11
Провадження №:6/138/20/18
УХВАЛА

18 жовтня 2018 року м.Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Ясінського Ю.А.,
за участю секретаря судового засідання Стафійчук Н.А.,
представника боржника ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінанс Груп» про заміну сторони виконавчого провадження,
Заявник звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 24 червня 2010 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області прийнято заочне рішення у цивільній справі №2-358/2010, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0003/82/126234 від 28 травня 2008 року в розмірі 136646 доларів США 08 центів (еквівалентом в гривнях станом на 09.03.2010 року є 1090954, 97 грн.), судові витрати: судовий збір в сумі 1700 гривень 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень. Вказане рішення набрало законної сили 31 травня 2011 року.
12 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 Аваль» (надалі - Первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний індустріальний банк» (надалі - Новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № 114/51 та договір відступлення прав за договорами іпотеки від 13 грудня 2017 року, відповідно до яких Первісний кредитор передав (відступив), а Новий кредитор прийняв всі права вимоги до боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення (іпотеки), у тому числі й до ОСОБА_3 (надалі - Боржник).
В подальшому, між Кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінанс Груп»(надалі - Заявник) було укладено Договір відступлення права вимоги № 12-12/17 від 12 грудня 2017 року, згідно до умов якого Новий кредитор передав (відступив), а Заявник прийняв всі права вимоги до боржників за кредитним портфелем, у тому числі до ОСОБА_3.
Також до Заявникаперейшли права вимоги за договором іпотеки від 30 травня 2008 року, укладеним між Первісним кредитором та ОСОБА_3, про що між Новим кредитором та Заявником був укладений окремий правочин: договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 13 грудня 2017 року.
Таким чином, Заявник набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_3 за кредитним договором № 014/0003/82/126234 від 28 травня 2008 року та права іпотекодержателя за Договором іпотеки від 30 травня 2008 року, які забезпечують основні зобов'язання та були укладені між Первісним кредитором та Боржником.
Виконавчі листи №2-358, видані 04 липня 2011 року щодо примусового виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2010 року про стягнення з Боржника грошових зобов'язань на користь Первісного кредитора знаходяться на виконанні у Могилів-Подільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із заявою про заміну сторони вимоги виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінанс Груп» у виконавчих провадженнях в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.
В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінанс Груп»не зявився, надавши суду заяву про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження у його відсутність, просить суд вказану заяву задовольнити.
В судове засідання представники Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» та Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області не зявились, надавши суду заяви про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження за їх відсутності, вважають, що заява підлягає задоволенню.
Боржник ОСОБА_3 у судове засідання не зявився.
Щодо повідомлення боржника ОСОБА_3 про дату, час та місце судового засідання суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обовязковою. Частина 3 ст. 442 ЦПК України визначає, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. При цьому згідно з ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
З матеріалів справи вбачається, що суд неодноразово надсилав за останнім відомим місцем реєстрації боржника ОСОБА_3 за адресою: площа Соборна, 5, кв. 5, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, судові повістки-повідомлення з датою, часом та місцем судових засідань. Однак, дані повістки повертались до суду із відмітками працівників поштового відділення про те, що постійно закрито, а адресат за повісткою не зявляється. Разом з тим, у судовому розгляді участь брав представник боржника ОСОБА_1, який був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та зявився у судове засідання. За таких підстав суд приходить до висновку, що право боржника ОСОБА_3 на доступ до правосуддя порушене не було, боржник є належним чином повідомленим та обізнаним щодо усіх процесуальних дій в ході судового розгляду та має можливість на захист своїх прав через свого представника.
Представник боржника ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що заява про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає з тих підстав, що фактично між Первісним кредитором, Новим кредитором та Заявником укладались договори факторингу, а не відступлення права вимоги. Разом з тим, вказані юридичні особи не мають ліцензії на укладення таких договорів, а тому ці договори є недійсними і перехід будь-яких прав вимоги до ОСОБА_3 між сторонами не відбувся. Також представник вважає, що надані Акціонерним товариством «Комерційний ОСОБА_4» докази не є належним чином засвідчені, а тому не можуть прийматись судом до уваги.
Заслухавши думку представника боржника, дослідивши зміст заяви з доданими до неї документами, матеріали цивільної справи, що стосуються даної заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Учасниками виконавчого провадження згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, субєкт оціночної діяльності - субєкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб (ч. 3 ст. 442 ЦПК України).
Аналогічна норма передбачена частиною 5 статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження», якою встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.
З системного аналізу даних норм вбачається. що сторони виконавчого провадження, якими є стягувач та боржник, і, крім них, державний виконавець, а також особа, яка набула прав стягувача, можуть звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.
Судом встановлено, що 24 червня 2010 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області прийнято заочне рішення по справі №2-358/2010, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0003/82/126234 від 28 травня 2008 року в розмірі 136646 доларів США 08 центів (еквівалентом в гривнях станом на 09 березня 2010 року є 1090954,97 грн.), судові витрати: судовий збір в сумі 1700 гривень 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень. Вказане рішення набрало законної сили 31 травня 2011 року.
Частинами 1, 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Постановами від 26 травня 2017 року у Могилів-Подільському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавчі провадження № 54028839, № 54028740, № 53989474 щодо примусового виконання виконавчих листів № 2-358, виданих Могилів-Подільським міськрайонним судом 04 липня 2011 року (т.4 а.с. 26-28).

12 грудня 2017 року між Первісним кредитором та Новим кредитором був укладений договір відступлення права вимоги № 114/51 (т. 4 а.с. 29-31) та договір відступлення прав за договорами іпотеки від 13 грудня 2017 року (т. 4 а.с. 34,35), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрований у реєстрі під № 4303. Відповідно до зазначених договорів Первісний кредитор передав (відступив), а Новий кредитор прийняв всі права вимоги до боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення (іпотеки), у тому числі й до ОСОБА_3. Факт передачі підтверджується актом приймання-передачі від 12 грудня 2017 року, попереднім реєстром боржників та реєстром іпотечних договорів (т. 4 а.с. 32,33,36).

В подальшому, між Новим кредитором та Заявникомбуло укладено Договір відступлення права вимоги № 12-12/17 від 12 грудня 2017 року, згідно до умов якого Новий кредитор передав (відступив), а Заявник прийняв всі права вимоги до боржників за кредитним портфелем, у тому числі до ОСОБА_3. ОСОБА_5 обставина підтверджується вказаним договором, реєстром боржників та актом приймання передачі від 12 грудня 2017 року (т. 4 а.с. 37-41).

Також до Заявникана підставі ст. 27 Закону України «Про заставу» перейшли права, які забезпечують зобов'язання Боржника за основним договором, а саме: за договором іпотеки від 30 травня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_6 і зареєстрованим в реєстрі за № 1208, та укладеним між Первісним кредитором та Боржником, про що між Новим кредитором та Заявником був укладений окремий правочин договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 13 грудня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстрований у реєстрі за №4308 (т. 4 а.с. 42-44).

Перехід таких прав та правомірність укладених договорів підтверджується наданими за клопотанням представника боржника документами, зокрема: оригіналом платіжного доручення № 337 від 12 грудня 2017 року на підтвердження оплати за набуття права вимоги згідно з Договором відступлення права вимоги № 12-12/17 (т. 4 а.с. 146); копією листа, надісланого Новим кредитором на адресу Заявника, у якому зазначено про отримання у повному обсязі вказаної оплати (т. 4 а.с. 147); копією платіжного доручення про здійснення оплати на рахунок первісного кредитора щодо договору відступлення права вимоги № 114/51 від 12 грудня 2017 року (т. 4 а.с. 186); копією реєстру боржників, складеного за формою відповідно Додатку № 2 до даного договору (т. 4 а.с. 177-185).

Щодо посилання представника боржника на те, що дані письмові докази не є належним чином засвідчені, суд зазначає таке.

Частини 2, 4 ст. 95 ЦПК України передбачають, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з п. 5.27 Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55, відмітку про засвід-чення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Як вбачається із матеріалів справи, надані суду копії документів містять усі реквізити, передбачені вказаними вище вимогами, а тому дані копії є належним чином засвідченими. За таких підстав суд вважає ці докази допустимими і такими, що надані без порушення порядку, встановленого законом.

Щодо посилання представника боржника на те, що укладені між Первісним кредитором, Кредитором та Заявником договори є договорами факторингу, а не договорами відступлення права вимоги, суд зазначає таке.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

У статті 1077 Цивільного кодексу України зазначено, що, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Таким чином, у Цивільному кодексі України, як вбачається зі змісту його статей 512, 1077, проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу. При цьому фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов'язанні (частина третя статті 656 Цивільного кодексу України).

Така правова позиція зазначена в постанові ОСОБА_7 Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16.

З аналізу умов наданих суду договорів № 11451 та № 12-12 від 12 грудня 2017 року, вбачається, що відступлення прав вимоги за даними договорами відбулося без стягнення додаткової плати, а лише при умові виконання обовязку сплатити вартість самих прав вимоги. Ціна цих договорів також становить лише загальну вартість прав вимоги і здійснення додаткових виплат не передбачає. Тобто, дані договори є саме договорами відступлення права вимоги, а не договорами факторингу, а тому відносини між учасниками цих договорів не регулюються ст. 1077 ЦК України.

За таких обставин, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно зясованих обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінанс Груп» про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтована належними, допустимими та достовірними доказами, які кожний окремо та усі в сукупності дають суду підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. 76-81, 258-261, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінанс Груп» про заміну сторони виконавчого провадженнязадовольнити повністю.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» (код ЄДРПОУ: 40326297; адреса: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63) за виконавчими листами, виданими 04 липня 2011 року на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2010 року по справі № 2-358/2010 щодо стягнення з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1; паспорт серії АА № 097742, виданий Могилів-Подільським МРВ УМВС України у Вінницькій області 07.12.1995; місце проживання: 24000, Вінницька область, м. Могилів-Подільський, площа Соборна, 5, кв. 5; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/0003/82/126234 від 28 травня 2008 року в розмірі 136646 (сто тридцять шість тисяч шістсот сорок шість) доларів США 08 центів (еквівалентом в гривнях станом на 09.03.2010 є 1090954, 97 грн.), судових витрат: судового збору в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 (сто двадцять) гривень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.А.Ясінський