Справа №597/1019/18
Провадження №2/597/342/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" жовтня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Дудяка С.В.
з участю секретаря Богдана В.М.
представника позивачки ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Юрійовичапро визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Представник позивачки в позовній заяві та разом із позивачкою в судовому засіданні просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в смт.Товсте по вул.Робітнича, 1 А АДРЕСА_1, покликаючись на те, що відповідач будучи чоловіком позивачки зареєструвався в належній їй квартирі, однак з 2004 року не проживає за місцем реєстрації. Шлюб між сторонами розірвано у 2010 році і позивачці не відомо де з того часу проживає відповідач. Він не цікавиться станом квартири, не бере участі у оплаті за послуги електро- та газопостачання, створює їй незручності, порушує її права як власника.
У зв'язку з цим, позивачка та її представник просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Ухвалою суду 04.09.2018 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин.
Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк без поважних причин не подав, в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без його участі, так, як проти цього не заперечує позивачка.
Відповідно до ст.178 ч.6 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:
в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири №20 у будинку №1 А по вул.Робітнича в смт.Товсте, Заліщицького району, Тернопільської області.
Вищевказане стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19.03.2002 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.03.2007 року №14029256.
Факт реєстрації відповідача, як члена сім'ї, у належній позивачці квартирі стверджується будинковою книгою прописки громадян, що мешкають у квартирі №20, що в будинку №1 А в смт.Товсте, Заліщицького району, Тернопільської області та довідкою №940 виданою 25.07.2018 року Товстенською селищною радою Заліщицького району, Тернопільської області.
Згідно акту обстеження №16 складеного комісією Товстенської селищної ради Заліщицького району, Тернопільської області 25.07.2018 року, відповідач ОСОБА_3 в квартирі належній ОСОБА_1 не проживає з 2004 року.
Шлюб між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, про що зроблений 03.03.2010 року відповідний актовий запис №27, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії 1-ИД №032468 від 03.03.2010 року.
Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності.
Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід'ємними складовими права власності. Користуванням та володінням по відношенню до такого майна, як житлове приміщення, є в тому числі і право проживання в ньому.
Згідно ст.405 ЦК України та ст.156 ЖК УРСР член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК УРСР).
З наданих позивачкою доказів, пояснень допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 встановлено, що відповідач дійсно з 2004 року не проживає у квартирі, належній позивачці, тому даний позов слід задоволити та визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в смт.Товсте по вул.Робітнича, 1 А АДРЕСА_1.
Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховує те, що відповідачка звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви до суду, та вважає доцільним стягнути його з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст.72, 156 ЖК УРСР, ст.ст.16, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в смт.Товсте по вул.Робітнича, 1 А АДРЕСА_1.
Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

На рішення позивачкою може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, а відповідачем протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення виготовлено 03.10.2018 року.

Суддя

ОСОБА_5