Справа № 152/1207/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 жовтня 2018 року м. Шаргород

Cправа №152/1207/18

Провадження №2/152/518/18

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області про право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю,

встановив:

ОСОБА_3 виклад позицій позивача, відповідача

1. Виклад позиції позивача.

29.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючого документа про право власності на земельну частку (пай) за №640, загальною площею 2,3567 га, в тому числі 0,9902 га ріллі та 1,3665 га багаторічних насаджень, розташованих за межами населеного пункту на території ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області, в процесі роздержавлення та приватизації земель Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області після смерті 17.08.2005 року його матері ОСОБА_4.

Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що 17.08.2005 року померла його мати ОСОБА_4, яка по день смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, із права на незавершену приватизацію земельної частки (паю) за №640 площею 2,3567 га, в тому числі 0,9902 га ріллі та 1,3665 га багаторічних насаджень, що знаходиться за межами населеного пункту на території ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району і виділені спадкодавцю відповідно до розпоряджень Шаргородської районної державної адміністрації від 30 серпня 2006 року за №388 та від 08.10.2008 року за №413.

Він є спадкоємцем першої черги зазначеного майна за законом.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини, 23.07.2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки через відсутність правовстановлюючих документів про право власності на ці земельні ділянки.

При житті ОСОБА_4 була працівником СВАТ ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії і включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) в ході роздержавлення та приватизації земель СВАТ.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, 05.10.2018 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову у повному обсязі (а.с.34).

2. Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Шаргородського району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 30.08.2018 року до суду не подала.

01.10.2018 року представником відповідача ОСОБА_2 сільської ради сільським головою ОСОБА_5 подано заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність заперечень щодо задоволення позову (а.с.33).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. Позивач ОСОБА_1 05.10.2018 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с.34).

2. 01.10.2018 року представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради сільський голова ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради (а.с.33).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали судді від 30.08.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.09.2018 року (а.с.24).

2. 18.09.2018 року проведено підготовче судове засідання та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05.10.2018 року (а.с.29).

3. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд задовольнив клопотання позивача та представника відповідача про розгляд справи у їх відсутності і вирішив здійснювати судове засідання у відсутності позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради.

4. Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, немає.

5. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом права на завершення приватизації і одержання правовстановлюючих документів про право власності на земельні ділянки, які регламентують порядок набуття права на спадщину.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що 17.08.2005 року в с. Рахни-Лісові померла матір позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №015587 (а.с.9), яка по день смерті постійно проживала та була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 (ОСОБА_6), 33 (а.с.11).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв за законом, відповідно до норм діючого ЦК України, син останньої позивач ОСОБА_1 (а.с.8), що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 31.05.2018 року за №57, з якої вбачається, що позивач проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.11).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 належить право на завершення приватизації на земельну ділянку за №640, що складається із земельних ділянок площею 0,9902 га ріллі та 1,3665 га багаторічних насаджень, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради.

Відповідно до розпорядження голови Шаргородської РДА від 16.12.2008 року за №560 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам для ведення особистих селянських господарств з земель, що підлягають поділу на земельні частки (паї) на території ОСОБА_2 сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам для ведення особистих селянських господарств з земель, що підлягають поділу на земельні частки (паї) на території ОСОБА_2 сільської ради; передано у власність громадянам земельні ділянки для ведення особистих селянських господарств та прийнято рішення про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки згідно додатку (а.с.12-13).

Згідно з розпорядженням Шаргородської РДА від 08.10.2008 року за №413 «Про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок, проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) громадянам, які мають право на земельну частку (пай) на території ОСОБА_2 сільської ради та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», затверджено проект роздержавлення та приватизації земель СВАТ, визначено землі, що підлягають поділу та передачі працівникам та пенсіонерам СВАТ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, затверджено протокол розподілу земельних часток (паїв) між громадянами, які мають право на земельну частку (пай), затверджено проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), передано у власність земельні ділянки у розмірі частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно із списками (додатки 1, 2), прийнято рішення про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки спадкоємцям померлих громадян, що мали право на земельну частку (пай) згідно із списками (додатки 3, 4) (а.с14-16).

Так, з додатку за №3 до розпорядження голови РДА від 08.10.2008 року №413 «Список померлих громадян, державні акти на право власності на землю яких видаються спадкоємцям згідно чинного законодавства України», вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 включена до Списку за №61; зазначено номер земельної частки (паю) 640, площа ріллі в гектарах 0,9902 (а.с.17-18).

З додатку за №4 до розпорядження голови РДА від 08.10.2008 року №413 «Список померлих громадян, державні акти на право власності на землю яких видаються спадкоємцям згідно чинного законодавства України», вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 включена до Списку за №61; зазначено номер земельної частки (паю) 640, площа багаторічних насаджень в гектарах 1,3665 (а.с.19-20).

Загальна площа земельної ділянки №640, право на приватизацію якої мала ОСОБА_4, становить 2,3567 га.

Таким чином, враховуючи що спадкодавець ОСОБА_4 не завершила процедуру приватизації земельної ділянки, то право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку №640 загальною площею 2,3567 га, що складається із двох земельних ділянок площею 0,9902 га ріллі та площею 1,3665 га багаторічних насаджень, входить до складу спадщини після смерті останньої.

Позивач ОСОБА_1, який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4, не може оформити спадщину на земельну ділянку через відсутність документу про право власності на землю, оскільки 23.07.2018 року приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_7 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.22).

ОСОБА_2 сільською радою не продовжено позивачу процедуру приватизації земельних ділянок площею 0,9902 га ріллі та площею 1,3665 га багаторічних насаджень, що входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_4, оскільки, відповідно до норм діючого на сьогодні цивільного та земельного законодавства, це не входить до компетенції органу місцевого самоврядування.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України, ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України.

Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття, в тому числі внаслідок спадкування, та припинення права власності.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України).

В силу ст.116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто свідоцтвом про право власності.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

За приписами ст.ст.1217, 1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

VІ. Висновки суду

Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 у визначений законом спосіб не набула права власності на земельну ділянку №640, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,9902 га ріллі та 1,3665 га багаторічних насаджень, оскільки не завершила процедуру їх приватизації та не отримала правовстановлюючих документів, то право на завершення приватизації і отримання правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4, яку прийняв позивач ОСОБА_1

Визнання за позивачем права на завершення приватизації земельних ділянок не порушує права та інтереси інших осіб.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_2 сільською радою визнано позовні вимоги ОСОБА_1, про що подано до суду відповідну заяву, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Оскільки право ОСОБА_1 на оформлення його спадкових прав на спадщину померлої ОСОБА_4 порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.273 ЦПК України, на підставі ст.ст.328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 116, 125, 126 ЗК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області про право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті 17.08.2005 року ОСОБА_4 право на завершення приватизації та одержання свідоцтв про право власності земельну ділянку №640, загальною площею 2,3567 га, що складається із земельних ділянок 0,9902 га ріллі та 1,3665 га багаторічних насаджень, розташованих за межами населеного пункту на території ОСОБА_2 сільської ради Шаргородського району Вінницької області, наданих спадкодавцю ОСОБА_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в процесі роздержавлення та приватизації земель Сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства ім. 9-ої Кримської кавалерійської дивізії с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи…, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Імя (найменування) сторін:

- позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії АА 665003, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

- відповідач ОСОБА_2 сільська рада Шаргородського району Вінницької області, місцезнаходження: с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, вул. Макаренка, 26, .

Повне рішення складено та підписано суддею 05.10.2018 року

Суддя: