УХВАЛА

09 жовтня 2018 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить поділити спільне майно подружжя, а саме легковий автомобіль, будинок, гараж, огорожу, а також інші речі, що були придбанні подружжям за час спільного проживання.

Із даної позовної заяви вбачається, що вона не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, відповідно до яких позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До матеріалів справи додано квитанції про сплату судового збору в розмірі 25,00 грн.( № 0.0..1) та 811,82 грн.( № 0.0..1).

Позивачкою визначена ціна позову в розмірі 68971,40 грн. (1/2 частина вартості спільного майна), між тим вказана сума не підтверджена наданими письмовими матеріалами, отже суд не може оцінити правильність сплати позивачкою суми судового збору.

Крім того, позивачкою ставиться вимога до відповідача про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000грн.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви не майнового характеру встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з позовною заявою, позивачкою подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору за вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки перебуває в складному матеріальному становищі.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як зазначено у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Розглянувши доводи позивачки щодо звільнення її від сплати судового збору, суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для задоволення її клопотання, оскільки нею не надано суду достатніх доказів на підтвердження її скрутного матеріального становища.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, вважаю, що позивачка, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов'язок сплати судового збору.

Отже, позивачці необхідно підтвердити належними доказами вартість спірного майна подружжя та привести до відповідності суму сплаченого судового збору за вимоги майнового характеру, а також сплатити суму судового збору за вимоги про стягнення моральної шкоди у відповідності до норм діючого законодавства.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки при подачі позовної заяви до суду позивачкою не сплачений судовий збір в повному обсязі, вважаю, що заява відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та стягнення моральної шкоди.

Надати позивачці для усунення недоліків десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачці, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1