11.10.2018 637/965/18
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2018 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Сергієнко В.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу №637/965/18 (2/637/330/18) за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права в порядку спадкування за законом,-

участь у справі приймали: позивач - ОСОБА_2

представник позивача (ОСОБА_3.) - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

Позивачі 09 серпня 2018 року звернулися до Шевченківського районного суду Харківської області з вищевказаною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, просив позовні вимоги задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер його дід, а ОСОБА_3 батько - ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 5.82 в умовних кадастрових гектарах, розташована на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, на підставі сертифікату на земельну частку (пай) (серія НОМЕР_1), зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_8. Померлий заповіту не залишив. Вони є спадкоємцями за законом, які фактично спадщину прийняли ,так як користувалися та продовжують користуватися предметами домашньої обстановки та вжитку, що залишилося після спадкодавця. Він та його тітка провели поховання ОСОБА_6 Спадкодавець, не розповідав про наявність спадкового майна оскільки помер. Перебираючи документи, що залишилися після смерті спадкодавця у 2017 році , вони знайшли сертифікат на земельну частку (пай). Звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було з'ясовано, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище спадкодавця записане як ОСОБА_6, тоді як в інших правовстановлюючих документах (в свідоцтві про смерть) прізвище записане ОСОБА_6. В адміністративному порядку виправити розбіжності в зазначеному правовстановлюючому документі не можливо. Тому вони звернулися до суду та просять встановити факт того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) належить ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року, встановити родинні відносини між онуком та померлим ОСОБА_8, та визнати за ними право по ? частини на земельну частку (пай).

Представник позивача (ОСОБА_3.), який діє на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області не з'явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 не заперечує.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача (ОСОБА_3.), свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Кожна особа згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту свідоцтва про народження (виданого Василенківською сільською радою Печенізького району Харківської області 10 червня 1953 року) вбачається, що позивач за справою (мовою свідоцтва ) ОСОБА_3 (ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року, її батьками в свідоцтві про народження відповідно вказані: ОСОБА_6, ОСОБА_11 (а.с.10).

Свідоцтвом про одруження ( серія НОМЕР_2 с.Сніжків Валківського району Харківської області від 19 березня 1976 року) засвідчено той факт, що позивач одружилася та набула прізвища ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про народження (серія НОМЕР_3 виданого Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 11 травня 2018 року) позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с.Василенкове Шевченківського району Харківської області, його батьками в свідоцтві про народженнявказані відповідно: ОСОБА_12, ОСОБА_13.

З запису про народження №20 складеного 27 липня 1926 року вбачається, що батько позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_12 народився в 1926 році та його батьками вказано відповідно: (мовою запису ОСОБА_6, ОСОБА_14).

Батько позивача - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія НОМЕР_4 виданого повторно Шевченківським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вересня 2017 року). (а.с.14).

Свідоцтвами про смерть (серія НОМЕР_5 виданого повторно відділом реєстрації актів громадського стану Шевченківського РУЮ Харківської області 13 лютого 2002 року, та серія НОМЕР_6 виданого Василенківською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 10 січня 1996 року) засвідчено той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року померла ОСОБА_14 та ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_6, позивача ОСОБА_3 - батьки, а позивача ОСОБА_2 - дід та баба.

За життя ОСОБА_6 отримав право на земельну частку (пай) розміром 5.82 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) (серія НОМЕР_1), зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_8.

Наданими довідками № 161 від 01 червня 2018 року, та №312 від 21 вересня 2018 року Василенківською сільською радою Шевченківського району Харківської області, засвідчено, що ОСОБА_6, 1899 року народження, з дня прибуття 19 травня 1981 року та до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року постійно проживав в АДРЕСА_1, згідно з записами в погосподарській книзі №2 даної сільської ради за 1996-2000 роки, особовий рахунок НОМЕР_7.

Також зазначено, що ОСОБА_2, 1954 року народження проживав з 1958 року по 1966 рік включно в домогосподарстві свого діда ОСОБА_6 в с.Василенкове Шевченківського району Харківської області, про що свідчать записи у погосподарських книгах сільської ради за 1958-1966 роки.

З відповіді №707/01-20 (архівна довідка) наданої Харківським обласним дерожавним нотаріальним архівом від 14 березня 2018 року вбачається, що за наявними в архіві даними, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області за 1996-2000 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцт про право на спадщину від спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_6, який на день смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 до нотаріальної контори не надходили, спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до листа Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області вих. № 138/02-14 від 06 серпня 2018 року вбачається, що за зверненням позивача було роз'яснено, що в зв'язку з розбіжностями прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах (свідоцтво про смерть та сертифікаті на право на земельну частку (пай)) видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, та роз'яснено право на звернення до суду з метою вирішення даного питання.

З витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10 вересня 2018 року вбачається, що після смерті ОСОБА_12, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року, спадкові справи не заводилися, заповітів не залишали.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_16, та ОСОБА_17 пояснили, що знають позивача тривалий час . Він мешкав разом зі своїм дідом ОСОБА_6 в його домоволодінні в АДРЕСА_1 ,пішов від нього до армії ,коли повернуся то одружився та поїхав до міста. Але з дідом не переставав спілкуватися , допомагав йому по господарству , здійснив його поховання та прийняв спадщину у вигляді особистий речей та предметів вжитку.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.1, п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі наданих суду доказів, пояснень свідків, суд дійшов до висновку що ОСОБА_6 та ОСОБА_6 є однією і тією ж людиною, і документи видані на ім'я одного стосуються іншого.

Також на підставі наданних суду доказів в судовому засіданні знайшло своє підтвердження що ОСОБА_2 є онуком ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Відтак ,приймаючи до уваги, що позивачі позбавлені можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку фактів родинних відносин зі спадкодавцем, та належності правовстановлюючого документу ,суд вважає необхідним задовольнити заяву в цієї частині.

Щодо вимог стосовно визнання права вланості в порядку спадкування за законом суд дійшов наступного.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чине законодавство, зокрема, і правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року .

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Стаття 524 Цивільного кодексу УРСР передбачає що спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Частиною другою ст. 529 Цивільного кодексу УРСР передбачено ,що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом , якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем ; вони успадковують порівну в тій частці , яка надежала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу.

Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу УРСР предмети звичайної обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, які проживали спільно з спадкодавцем, незалежно від їх черги і спадкової частки, якщо вони проживали з спадкодавцем до його смерті не менше одного року.

Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

За правилами ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він- фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, також враховуючи, що позивачі є спадкоємцями першої черги, визнання за ними права не порушає нічиїх інтересів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 200, 223, 247, 258, 259, 268, 293, 315 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 529, 533, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), ст. 41 Конституції України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт того, що сертифікат на земельну частку (пай) (серія НОМЕР_1) розміром 5.82 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_8, виданий на ім'я ОСОБА_6, належить ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 є онуком ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_2 право на ? частину земельної частки (паю), розміром 5.82 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) (серія НОМЕР_1), зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_8, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_3 право на ? частину земельної частки (паю), розміром 5.82 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) (серія НОМЕР_1), зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_8, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження.

СУДДЯ