Постанова

Іменем України

10 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №175/4788/16-ц

провадження № 61-25947св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Сурсько-Литовська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року в складі колегії суддів: Пономарь З. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Придніпровська залізниця) про визнання частково незаконним та скасування рішення сільської ради та Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог указував, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті його матері в зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру. Після звернення до управління Державного геокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області йому було відмовлено у внесенні відомостей відносно спірної земельної ділянки до Державного земельного кадастру з підстав перетину площі його земельної ділянки та земельної ділянки, що належить Придніпровській залізниці на праві постійного користування з кадастровим номером НОМЕР_1. Посилаючись на те, що рішенням сільської ради про передачу у постійне користування Придніпровській залізниці земельної ділянки для функціонування залізничного транспорту та Державним актом про право постійного користування Придніпровської залізниці порушуються його спадкові права на земельну ділянку, яка належала його матері, просив про задоволення позову.

Рішенням Дніпропетровського райсуду від 05 квітня 2017 року в складі судді Борисова С. А. позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в частині передачі земельної ділянки АДРЕСА_1 у постійне користування Придніпровській залізниці, визнано незаконним та скасовано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_2 від 09 грудня 2005 року (кадастровий номер НОМЕР_1), виданий Придніпровській залізниці на підставі рішення ХХІV сесії Сурсько-Литовської сільської ради для функціонування залізничного транспорту, скасовано державну реєстрацію права постійного користування Придніпровської залізниці вказаною земельною ділянкою.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що внаслідок незаконної видачі Придніпровській залізниці Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою за наявності Державного акта про право приватної власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_5, наявні підстави для задоволення позову.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відсутні правові підстави для визнання недійсними оспорюваних позивачем рішення сільської ради та Державного акта, оскільки рішення сільської ради не містить зазначення передачі Придніпровській залізниці у постійне користування земельної ділянки, що належала ОСОБА_5 Ураховуючи те, що з'ясування питання перетину земельних ділянок, що знаходиться в постійному користуванні Придніпровської залізниці, та що належала ОСОБА_5, потребує спеціальних знань, без проведення експертизи вимоги позивача вважаються недоведеними.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не звернув увагу на те, що питання перетину земельних ділянок встановлено наданими позивачем доказами, тому висновок апеляційного суду про обов'язкове проведення експертизи не ґрунтується на вимогах закону.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

01 листопада 2017 року від Придніпровської залізниці до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, які мотивовані тим, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, щокасаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16 травня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що рішенням Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 28 жовтня 1995 року ОСОБА_5 безоплатно передано у приватну власність та користування земельну ділянку АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд та 0,003 га для ведення особистого підсобного господарства.

28 серпня 1997 року Сурсько-Литовською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,274 га у АДРЕСА_1, а саме: 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,024 га - для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до плану зовнішніх меж, який є невід'ємною частиною Державного акта про право власності на земельну ділянку, суміжними користувачами ОСОБА_5 є сільська Рада, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Рішенням 24 сесії 4 скликання Сурсько-Литовської сільської ради від 29 квітня 2005 року Придніпровській залізниці у постійне користування для функціонування залізничного транспорту надано земельну ділянку площею 49,29 га, у тому числі, по фактичному розміщенню під залізницями - 39,30 га та 9,99 га - інші лісові насадження.

09 грудня 2005 року на підставі зазначеного рішення Придніпровській залізниці видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 49,29 га на території с. Сурсько-Литовське з кадастровим номером НОМЕР_1.

Згідно з планом меж земельної ділянки суміжними користувачами Придніпровської залізниці є Сурсько-Литовська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ТОВ АПФ «Агроінвест» та ЗАТ «Облпаливо».

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5

05 жовтня 2016 року державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 0,274 га. Цього ж дня постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, що належала його матері.

Рішеннями державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровській області від 23 лютого 2016 року №РВ-016 та №РВ-016 ОСОБА_4 відмовлено у внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин ділянок з ділянкою НОМЕР_3 площа співпадає на 100% (накладка) та на 19,9823%.

Ураховуючи те, що вказані рішення державного кадастрового реєстратора не є належним доказом реального перетину спірних земельних ділянок та не дає підстав для висновку про незаконність рішення про передачу Придніпровській залізниці земельної ділянки, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд помилково вважав неможливим вирішення спору без призначення експертизи для з'ясування питання про перетин земельних ділянок, не заслуговують на увагу, оскільки встановлення цього факту має значення для справи, є предметом доказування з огляду на обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, і потребує спеціальних знань, що вирішується шляхом проведення земельно-технічної експертизи.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В.І. Крат