З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №521/6674/18
Провадження № 2/521/2927/18
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Ардаковська А.О.,
Учасники справи:
Представник позивача - ОСОБА_2
Відповідач - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -
10 березня 2017 року позивач позичив відповідачу грошову суму в розмірі 4000,0 доларів США. Сторони при цьому домовились, що позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути готівкою у розмірі 4000,0 доларів США шляхом передачі позикодавцю повної грошової суми позики до 10 травня 2017 року. Але, відповідач не повернула позивачу грошову суму позики. Факт передачі грошових коштів відповідачу та його обов'язок повернути їх підтверджується розпискою від 10 березня 2017 року, без відмітки про повернення суми боргу. У зв'язку з відмовою відповідача повернути повністю суму боргу позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав на підставі ст. ст. 525, 526, 625, 638, 640, 1046 - 1048 ЦК України.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явилась, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що 10 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 4000,0 доларів США.
Сторони при цьому домовились, що позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути готівкою у розмірі 4000,0 доларів США шляхом передачі позикодавцю повної грошової суми позики до 10 травня 2017 року.
Факт передачі грошових коштів відповідачу та його обов'язок повернути їх підтверджується розпискою від 10 березня 2017 року, без відмітки про повернення суми боргу.
У вказаний у договорі позики термін відповідач не повернув позивачу грошову суму позики. На вимогу позивача про повернення позики відповідач відповідала йому відмовою.
Таким чином, відповідач суми боргу не повернула, що підтверджується фактом пред'явлення суду позивачем оригіналу розписки від 10 березня 2017 року без відмітки про повернення суми боргу.
За правилом ч. ч. 2 та 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документ у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього.
Згідно із ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Договір позики є процентним, не дивлячись на те, що розмір процентів за ним не встановлений, бо якщо договором не встановлений розмір процентів, П. 2 їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Розрахунок процентів з 12.04.2018 р. по 11.10.2018 року.
Період розрахунку - Ставка НБУ % - Кількість днів у періоді - Проценти, грн.
12.04.2018 року - 12.07.2018 року - 17 - 91 - 4494,24 грн.
13.07.2018 року - 06.09.2018 року - 17,5 - 55 - 2796,19 грн.
07.09.2018 року - 11.10.2018 року - 185 - 34 - 1777,94 грн.
Загалом: 9068,37 грн.
Розрахунок 3% річних з 12.04.2018 р. по 11.10.2018 року.
Сума заборгованості 106037,36 грн. - 182 (кількість днів прострочення) - 3% сума санкції 1586,2 грн.
Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк
та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору й вимог ЦК України. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
За таких обставин суд має покласти витрати по сплаті судового збору в сумі 1741,94 грн. на відповідача. Крім того стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на 5300,0 грн. - витрат на надання правової допомоги, 2996,86 грн. - витрати на проїзд для участі в судових засіданнях.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 16, 524, 525, 526, 530, 533, 549, 611, 622, 625, 1046, 1047, 1049, 1050, 1167 ЦК України, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 280 - 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, СУД -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 16 жовтня 2018 року.

Головуючий Гуревський В.К.