Постанова

Іменем України

11 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 573/1843/17

провадження № 61-14729св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4,

відповідачі: комунальний заклад Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа» (відповідач за зустрічним позовом), Білопільська районна державна адміністрація Сумської області, відділ культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області (позивач за зустрічним позовом), завідувач відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області Лукова СвітланаВалентинівна, бухгалтер по заробітній платі відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області КалініченкоВалентина Михайлівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Сумської області від 31 січня 2018 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І., Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до комунального закладу Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа» (далі - КЗ «Білопільська музична школа»), Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, завідувача відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області Лукової С. В., бухгалтера по заробітній платі відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області Калініченко В. М. про зобов'язання нарахувати та виплатити заробітну плату.

Позовна заява мотивована тим, що наказом директора КЗ «Білопільська музична школа» ОСОБА_7 від 14 квітня 2016 року № 42-ОС

ОСОБА_4 призначено на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи у вказаному закладі з посадовим окладом відповідно до штатного розпису, що є на 5 % меншим від окладу директора.

Наказом завідувача сектору культури Білопільської районної державної адміністрації Сумської області від 20 квітня 2016 року № 50 вищевказаний наказ директора скасовано. У подальшому, зазначений наказ завідувача сектору культури скасовано рішенням апеляційного суду Сумської області від 13 травня 2017 року.

На підставі судового рішення ОСОБА_4 допущено до роботи на посаді заступника директора закладу з внесенням відповідних відомостей до табелю обліку робочого часу для нарахування заробітної плати.

Починаючи з 01 червня 2017 року і по теперішній час розпорядник коштів Лукова С. В. не виплачує їй заробітну плату.

Остаточно уточнивши вимоги, ОСОБА_4 просила зобов'язати відділ культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, завідувача відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Лукову С. В. та бухгалтера по нарахуванню заробітної плати відділу - Калініченко В. М., КЗ «Білопільська музична школа», нарахувати та виплатити їй заробітну плату за виконання обов'язків заступника директора з навчально-виховної роботи в період з 01 червня

2017 року по день ухвалення судового рішення на підставі наказу директора комунального закладу ОСОБА_7 від 14 квітня 2016 року № 42-ОС з окладом відповідно до штатного розпису, що на 5 % менше окладу директора.

У листопаді 2017 року відділ культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, КЗ «Білопільська музична школа» про визнання недійсним та скасування наказу директора від 14 квітня 2016 року № 42-ОС «Про призначення на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_4 В.».

Зустрічні позовні вимоги відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області мотивовано тим, що 14 квітня

2016 року директор КЗ «Білопільська музична школа» ОСОБА_7, керуючись Статутом комунального закладу, всупереч вимогам частини другої статті 23 Закону України «Про позашкільну освіту», в редакції, чинній на час видачі спірного наказу, згідно з якою призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівника комунального позашкільного навчального закладу здійснював місцевий орган виконавчої влади, у сфері управління якого перебуває позашкільний навчальний заклад, видав наказ № 42-ОС про призначення ОСОБА_4 на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи.

На підставі вищезгаданої норми закону, 11 квітня 2016 року завідувачем сектору культури Білопільської районної державної адміністрації

Луковою С. В. видано наказ № 36-К, яким на посаду заступника директора зазначеного позашкільного навчального закладу призначено ОСОБА_8 Вказаний наказ є чинним.

Наказ директора КЗ «Білопільська музична школа» ОСОБА_7 від

14 квітня 2016 року № 42-ОС про призначення ОСОБА_4 на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи виданий всупереч вимогам статті 23 Закону України «Про позашкільну освіту», а тому просив визнати недійсним і скасувати його.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 В задоволено частково.

Зобов'язано відділ культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 заробітну плату за виконання обов'язків заступника директора з навчально-виховної роботи КЗ «Білопільська музична школа» відповідно до наказу директора вказаного закладу ОСОБА_7 від 14 квітня 2016 року № 42-ОС, починаючи з 01 червня 2017 року по день ухвалення даного рішення у розмірі, визначеному штатним розписом школи, що на 5 % менше окладу директора.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнуто з відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області на користь ОСОБА_4 6 912,66 грн судових витрат за надання правової допомоги.

Стягнуто з відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області на користь держави 640,00 грн судового збору.

У задоволенні зустрічних позовних вимог відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що за період часу з 01 червня 2017 року і по

28 листопада 2017 року ОСОБА_4 має право на оплату праці за фактично виконану нею роботу заступника директора з навчально-виховної роботи КЗ «Білопільська музична школа». Крім того, відділ культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації, як розпорядник бюджетних коштів для закладів позашкільної освіти, зобов'язаний через централізовану бухгалтерію на підставі табелів робочого часу здійснювати нарахування та виплату заробітної плати позивачу.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, суд першої інстанції виходив з недоведеності порушення прав позивача у зв'язку з призначенням ОСОБА_4 на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи КЗ «Білопільська музична школа».

Постановою апеляційного суду Сумської області від 31 січня 2018 року апеляційну скаргу відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області задоволено та прийнято постанову, якою скасовано рішення Білопільського районного суду Сумської області від

28 листопада 2017 року.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до КЗ «Білопільська музична школа», Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, завідувача відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області Лукової С. В. та бухгалтера по заробітній платі відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області Калініченко В. М. про зобов'язання нарахувати та виплатити заробітну плату.

Задоволено зустрічні позовні вимоги відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора КЗ «Білопільська музична школа» від 14 квітня 2016 року № 42-ОС «Про призначення на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_4 В.».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та задовольняючи зустрічні позовні вимоги відділу культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, суд апеляційної інстанції виходив із того, що під час винесення наказу від 14 квітня 2016 року № 42-ОС «Про призначення на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_4 В.» було порушено норми закону України «Про позашкільну освіту». При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог ОСОБА_4 про зобов?язання нарахувати та виплатити заробітну плату, оскільки ОСОБА_4 була призначена на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи незаконно.

27 лютого 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду Сумської області від 31 січня 2018 року та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції або залишити в силі рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

У квітні 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

28 квітні 2018 року директор КЗ «Білопільська музична школа» -

ОСОБА_7 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду відзив, у якому підтримує доводи, наведені в касаційній скарзі та просить скасувати постанову апеляційного суду Сумської області від 31 січня

2018 року та залишити в силі рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом частини першої та третьої статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої та третьої статті 54 Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній на час винесення спірного наказу) педагогічну діяльність у навчальних закладах здійснюють педагогічні працівники, у вищих навчальних закладах третього і четвертого рівнів акредитації та закладах післядипломної освіти - науково-педагогічні працівники. Педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Позашкільний навчальний заклад є юридичною особою і діє на підставі статуту. Статут позашкільного навчального закладу розробляється відповідно до Конституції України, Закону України «Про освіту», цього Закону, Положення про позашкільні навчальні заклади (частина перша статті 13 Закону України «Про позашкільну освіту», в редакції, чинній на час винесення спірного наказу).

За змістом статті 23 Закону України «Про позашкільну освіту» (в редакції, чинній на час винесення спірного наказу)призначення на посаду та звільнення з посади заступників керівника державного і комунального позашкільного навчального закладу здійснює відповідно центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади, та місцеві органи виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають позашкільні навчальні заклади, за поданням керівника позашкільного навчального закладу.

Пунктами 1.3 та 5.1 Статуту комунального закладу Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа» зі змінами, затвердженими рішенням восьмої сесії Білопільської районної ради Сумської області сьомого скликання від 23 грудня 2016 року, передбачено, що безпосереднє управління школою здійснює сектор культури Білопільської районної державної адміністрації, а керівництво - її директор.

Пунктами 5.1.2 та 5.2 Статуту комунального закладу Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа», затвердженого рішенням 49 сесії Білопільської районної ради шостого скликання від 09 вересня 2015 року та розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації

14 серпня 2015 року № 233-ОД в редакції, чинній на час видачі наказу про призначення ОСОБА_4 на посаду заступника директора зазначеного закладу позашкільної освіти, було передбачено право керівника призначати на посади та звільняти з посад працівників школи, у тому числі й заступника директора. Повноваження директора щодо призначення та звільнення з посад працівників закладу закріплені і в пункті 5.3 Статуту закладу зі змінами.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що пункт 5.1.2 Статуту комунального закладу Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа», затвердженого рішенням 49 сесії Білопільської районної ради шостого скликання від 09 вересня 2015 року, суперечить вимогам статті 23 Закону України «Про позашкільну освіту» щодо призначення та звільнення з посад заступників керівника позашкільного навчального комунального закладу, відповідно до якої, до повноважень сектору культури Білопільської РДА, як місцевого органу виконавчої влади, у сфері управління якого перебуває вказаний позашкільний навчальний заклад, входить призначення заступника керівника комунального закладу за поданням керівника позашкільного навчального закладу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при призначенні ОСОБА_4 на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи комунального закладу Білопільської районної ради «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Білопільська музична школа» було порушено вимоги статті 23 Закону України «Про позашкільну освіту» (в редакції, чинній на час винесення спірного наказу).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Сумської області від 31 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська