Р І Ш Е ННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

за участю: позивачки ОСОБА_1

представника Відповідача 1 ОСОБА_2

представника Відповідача 2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області (Відповідач 1), Відділу культури і туризму, молоді та спорту Василівської районної державної адміністрації Запорізької області (Відповідач 2), про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення вихідної допомоги, суд,

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до КУ «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області, Відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, який було уточнено.

У позові ОСОБА_1 просить суд зобовязати відповідачів поновити позивачку на посаді юрисконсульта комунальної установи по переводу з 17 січня 2018 року; стягнути з відповідачів на свою користь компенсацію за весь час зволікання з виплатою вихідної допомоги при звільненні; стягнути з відповідачів на користь позивачки компенсацію за вимушений прогул з 16 лютого 2018 року по дату поновлення на роботі; стягнути з відповідачів на користь позивачки компенсацію за незаконне звільнення, незаконну відмову у прийомі на роботу та перешкоджання у працевлаштуванні у розмірі 2-х місячного середнього заробітку у сумі 13443,60 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивачки судові витрати в сумі 704,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначає, що працювала на посаді юрисконсульта централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області з 03 грудня 2009 року по 17 січня 2018 року. За весь цей час дисціплінарних та адміністративних стягнень не мала, регулярно проходила галузеву атестацію, за результатами атестації 2015 року підвищено галузевий тарифний розряд, регулярно щомісячно преміювалася за високі результати праці. Рішеннями Василівської районної ради Запорізької області №33 від 15 листопада 2017 року та №6 від 22 грудня 2017 року створено комунальну установу «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області (далі - КУ «СЦЗК») та оголошено її правонаступником юридичних, фінансових та інших зобов'язань відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, які виникли до 01 січня 2018 року. 17 січня 2018 року Позивачу вручено виконуючим обов'язки начальника відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області наказ №15 від 16 січня 2018 року про звільнення «з займаної посади з 17 січня 2018 року за скороченням штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України» та трудову книжку на руки з усним повідомленням, що з 22 січня на посаду юрисконсульта у новоствореній установі КУ «СЦЗК» буде прийнято іншу особу. Доступ до робочого місця Позивачу було заблоковано з 17 січня 2018 року шляхом заміни замка у службовому приміщенні та розміщення за її робочим столом іншого працівника. На письмові заяви ОСОБА_1 за вх. №№02/01-16 та 03/01-16 від 17 січня 2018 року, подані на ім'я виконуючого обов'язки директора КУ «СЦЗК» ОСОБА_4, про прийняття на посаду юрисконсульта в новоствореній установі та про протиправність прийому на цю посаду іншої особи, 31 січня 2018 року отримано відповідь, що «вакансія за зазначеною в заяві посадою на дату звернення відсутня». На особисте звернення від 29 січня 2018 року та електронне від 31 січня 2018 року звернення до керівника Відповідача 2 про отримання характеристики з останнього місця роботи для працевлаштування Позивачу відмовлено, характеристику не надано до теперішнього часу. Вчинені керівниками обох установ - Відділу та КУ «СЦЗК» - дії, як за процедурою звільнення за скороченням штату, так і за процедурою прийому на роботу у новостворену шляхом виділення установи є протиправними. Відповідно до освіти та професійного досвіду Позивачки, про що свідчить трудова книжка, їй мало бути запропоновано ще дві посади, які є у затвердженій рішенням №33 структурі та були вакантними на дату подання її заяви - інженер з охорони праці та провідний спеціаліст (діловодство та кадри). На момент звернення Позивачки із заявою про прийняття на посаду юрисконсульта до КУ «СЦЗК» ВРР ЗО від 17 січня 2018 року її не було звільнено Відділом з посади юрисконсульта, оскільки остаточного розрахунку із звільненим установою не зроблено, а повний розрахунок проведено лише 29 січня 2018 року. Посада юрисконсульта не могла бути вакантною без письмової відмови Позивача від переведення в новостворену установу. Тому прийняття Відповідачем на неї іншого працівника є грубим порушенням трудового та цивільного законодавства.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 10 травня 2018 року уточнено найменування Відповідача 2, вказано правильне найменування відповідача як Відділ культури і туризму, молоді та спорту Василівської районної державної адміністрації Запорізької області.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свій позов підтримала та просить суд задовольнити, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Разом з тим, суду наголосила, що не потребує задоволення вимоги стосовно стягнення з відповідачів на користь позивачки компенсацію за весь час зволікання з виплатою вихідної допомоги при звільненні та компенсації за незаконне звільнення, незаконну відмову у прийомі на роботу та перешкоджання у працевлаштуванні у розмірі 2-х місячного середнього заробітку у сумі 13443,60 грн.

Представник Відповідача 1 - Комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову з підстав, що викладені у відзиву. Згідно відзиву на позовну заяву Відповідач 1 зазначає, що Рішенням Василівської районної ради Запорізької області №33 від 15 листопада 2017 року було вирішено створити КУ «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області, яка є Відповідачем 1 у цій справі. ОСОБА_4 же рішенням було затверджено: статут, структура та загальна чисельність працівників. На Відповідача 2 цим рішенням було покладено здійснення необхідних дій щодо майна, яке обліковується на балансі відділу та придбаного за рахунок коштів районного бюджету, після реєстрації статуту Відповідача 1 на райдержадміністрацію було покладено забезпечення фінансування Відповідача 1 з моменту закінчення процедури ліквідації централізованої бухгалтерії Відповідача 2. Відповідач 1 є новоствореною установою - юридичною особою і не є правонаступником Відповідача 2. Жодних трудових правовідносин між Відповідачем 1 та Позивачкою не було. Позивачка посилається на те, що вона 17 січня 2018 року подавала заяву в.о. директора КУ «СЦЗК» ВРР про прийняття її на посаду юрисконсульта в новоствореній установі, проте на час її звернення такої вакансії у Відповідача 1 не було. Позивачка безпідставно вказує на те, що керівником КУ «СЦЗК» ВРР ЗО та керівником відділу культури і туризму Василівської РДА вчинені дії, що порушують законодавство. Відповідач 1 не має жодного відношення до звільнення Позивачки з роботи, а тому її позовні вимоги до Відповідача 1 є безпідставними. Позивачка дійсно зверталася з двома заявами від 17 січня 2017 року до Відповідача 1 про прийняття її на роботу на посаду юрисконсульта КУ «СЦЗК» ВРР ЗО та про надання їй письмової відмови у прийнятті на роботу на вказану посаду. На ці заяви Позивачки в.о. директора КУ «СЦЗК» ВРР ЗО було надано відповідь про відсутність вказаної позивачкою вакансії на дату звернення. Заяв про прийняття Позивачки на роботу на інші посади: інженера з охорони праці чи провідного спеціаліста (діловодство-кадри), вона не подавала. Позовні вимоги про зобов'язання Відповідача 1 поновити позивача на посаді юрисконсульта комунальної установи по переводу з 17 січня 2018 року задоволені бути не можуть, окрім вказаних вище підстав, ще і тому, що Позивач не перебувала з Відповідачем 1 у трудових відносинах і жодного її переводу Відповідачем 2 на роботу до Відповідача 1 не здійснювалося, бо підстав для такого переводу не було. Також з вказаних підстав і не має жодних підстав для стягнення з Відповідача 1 на користь Позивачки будь-яких коштів: компенсації за час затримки виплати вихідної допомоги при звільненні, компенсації за вимушений прогул, компенсації за незаконне звільнення, оскільки вказані суми при звільненні має виплачувати роботодавець, яким був Відповідач 2.

Представник Відповідача 2 - Відділу культури і туризму, молоді та спорту Василівської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову з підстав, що викладені у відзиву. Згідно відзиву на позовну заяву Відповідач 2 зазначає, що Відділ культури і туризму, молоді та спорту Василівської РДА є структурним підрозділом РДА, має статус юридичної особи публічного права. Позивач дійсно працювала на посаді юрисконсульта централізованої бухгалтерії у відділі культури і туфизму Василівської РДА Запорізької області з 03 грудня 2009 року по 17 січня 2018 року і за час роботи не мала дисциплінарних стягнень. Відповідно до рішення №6 від 20 грудня 2017 року сесії Василівської районної ради Запорізької області (ВРР ЗО) було вирішено вважати КУ «СЦЗК» ВРР ЗО правонаступником юридичних, фінансових та інших зобов'язань відділу культури і туризму Василівської РДА Запорізької області, які виникли до 01 січня 2018 року. Крім того, відповідно до Розпорядження голови Василівської районної ради від 22 січня 2018 року №19-р «Про надання дозволу на безоплатну передачу з балансу на баланс основних засобів, інших необоротних матеріальних активів та запасів», була вирішена доля частки майна, яке є спільною власністю територіальних громад Василівського району. З врахуванням положень ст.509 ЦК України, Відповідач 1, з урахуванням рішення сесії ВРР ЗО №6 від 20 грудня 2017 року, є правонаступником Відповідача 2 лише в частині зобов'язань, але не є правонаступником Відпоідача 2 у трудових правовідносинах. Відповідач 2 як юридична особа не припинив свого існування, що виключає правонаступництво усіх його прав і обов'язків, навіть юридичною особою утвореною шляхом виділу. Жодних рішень щодо правонаступництва Відповідача 1 у трудових правовідносинах Відповідача 2 , сесією ВРР ЗО не приймалося. 16 листопада 2017 року на підставі наказу № 74-осн. в.о. начальника відділу культури і туризму Василівської РДА з 17 січня 2018 року було скорочено всі посади централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації, в тому числі і посада юрисконсульта. Таким чином, у Відповідача 2 були підстави для звільнення позивачки з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.40 КЗпП. Позивачці було нараховано за 11 відпрацьованих днів у січні 2018 року: заробітна плата за 11 днів - 1679 грн,86 коп.; надбавка 50% - 839 грн. 93 коп.; премія - 881 грн.93 коп.; компенсація за невикористану відпустку - 815 грн. 13 коп., всього 4216 грн. 85 коп.(за січень). Крім того, була нарахована вихідна допомога при звільненні в сумі 6721 грн. 80 коп. Вказане підтверджено розрахунками. Всього було нараховано та виплачено при звільненні - 10938 грн. 65 коп. Відповідач 2 визнає позовні вимоги лише в частині порушення строків проведення розрахунку зі звільненим працівником, встановлених ст.116 КЗпП. Строк затримки сум, належних при звільненні склав 8 днів, оскільки кошти були перераховані позивачці 29 січня 2018 року. Посилання та вимоги позивачки про стягнення сум, належних їй при звільненні за період з 17 січня по 16 лютого 2018 року є безпідставними та недоведеними.

Вислухавши пояснення позивачки та представників відповідачів, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

ОСОБА_1 працювала на посаді юрисконсульта централізованої бухгалтерії Відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області з 03 грудня 2009 року по 17 січня 2018 року.

За весь цей час дисціплінарних та адміністративних стягнень не мала, регулярно проходила галузеву атестацію та преміювалася за високі результати праці.

Рішеннями Василівської районної ради Запорізької області №33 від 15 листопада 2017 року та №6 від 22 грудня 2017 року створено Комунальну установу «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області та оголошено її правонаступником юридичних, фінансових та інших зобов'язань Відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, які виникли до 01 січня 2018 року.

17 січня 2018 року позиваці ОСОБА_1 вручено виконуючим обов'язки начальника Відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області наказ №15 від 16 січня 2018 року «Про звільнення з посади», яким ОСОБА_1 звільнено з посади юрисконсульта централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації з 17 січня 2018 року за скороченням штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

На письмові заяви ОСОБА_1 за вх. №№02/01-16 та 03/01-16 від 17 січня 2018 року, подані на ім'я виконуючого обов'язки директора КУ «СЦЗК» ОСОБА_4, про прийняття на посаду юрисконсульта в новоствореній установі та про протиправність прийому на цю посаду іншої особи 31 січня 2018 року отримано відповідь, що вакансія за зазначеною в заяві посадою на дату звернення відсутня.

Разом з тим, судом встановлено, що посада юрисконсульта в КУ «СЦЗК» станом на 17 січня 2018 року була вакантною.

Згідно Законів Украйни «Про місцеве самоврядування» та «Про місцеві державні адміністрації», Василівська районна рада, як орган місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст Василівського району Запорізької області, делегувала свої повноваження щодо управління об'єктами їхньої спільної власності, а саме 26-ма комунальними закладами та установами культури району, Василівській районній державній адміністрації в особі структурного підрозділу останньої - Відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області.

Згідно п.14 Положення про Відділ культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області від 12.10.2016 р. №477 26 комунальних закладів культури із майном та штатом співробітників були в управлінні Відділу та фінансувалися за рахунок коштів районного бюджету, а відповідно до ст.18. Закону України «Про місцеві державні адміністрації» Василівська районна державна адміністрація здійснювала фінансування закладів та установ культури з районного бюджету виключно за затвердженням Василівською районною радою.

Згідно п.2, п.п.1 п.5, п.п.3 п.7 «Положення про централізовану бухгалтерію відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області» від 03.03.2011 р., остання також була структурним підрозділом Відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації, утримувалася за рахунок районного бюджету та вела бухгалтерський облік діяльності цих 26-ти закладів культури. Сам же Відділ фінансується з державного бюджету і на момент виникнення трудового спору його чисельність складалася з однієї особи - головного спеціаліста, одночасно виконуючого обов'язки начальника відділу.

Таким чином, юридичним і фактичним Власником (Уповноваженим органом) всіх 26-ти закладів культури району, централізованої бухгалтерії та КУ «СЦЗК» ВРР, є Василівська районна рада Запорізької області.

Рішеннями №33 від 15.11.2017 р. та № 6 від 20.12.2017 р. Василівська районна рада Запорізької області, керуючись ст. 43,60 Закону України «Про місцеве самоврядування» створила КУ «СЦЗК» ВРР та оголосила її правонаступником юридичних, фінансових та інших зобов'язань Відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації.

Відповідачі 1 та 2 заперечують, що КУ «СЦЗК» ВРР є правонаступником Відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації лише за зобовязаннями та для вирішення питань щодо передачі новостворені установі основних засобів, необоротних матеріальних активів.

Однак таке тлумачення відповідачами рішення № 6 від 20.12.2017 р. не відповідає його змісту, оскільки зазначені «і інші зобов`язання». Крім того, згідно розділу 3 Статуту КУ «СЦЗК» ВРР, затвердженого 15 листопада 2017 року №33, їй передано завдання та функції централізованої бухгалтерії, викладені в розділах 5-7 зазначеного «Положення про централізовану бухгалтерію…», задля реалізації яких передано весь штат останньої та фінансування «в межах загальних асигнувань, передбачених для централізованої бухгалтерії» з моменту закінчення процедури ліквідації централізованої бухгалтерії», оскільки кошторис, структуру і штатний розпис, як для КУ «СЦЗК»ВРР, згідно Статуту, так і для Відділу, згідно «Положення…», встановлюється Василівською районною радою Запорізької області.

На підставі цих рішень Відділ Наказом № 74-осн. від 16.11.2017 року з 17 січня 2018 року скорочує 11 посад централізованої бухгалтерії і вносить з моменту скорочення, тобто саме з 17 січня, 16 посад, в тому числі «юрисконсульта - 1 шт.од.», до штатного розкладу КУ «СЦЗК»ВРР, та Наказом № 23-осн. від 17.01.2018 р. передає КУ «СЦЗК»ВРР повноваження щодо підготовки проектів наказів з кадрових питань, ведення обліку, зберігання і видачі трудових книжок працівників централізованої бухгалтерії та працівників закладів культури та їх особистих справ.

Відповідно до п.2 останнього наказу зобов'язує в.о. начальника Відділу культури і туризму у термін до 22.01.2018 р. особисто передати трудові книжки та особисті справи працівників централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму, працівників закладів культури провідному спеціалісту КУ «СЦЗК», тобто всього штату 27-ми підвідомчих Відділу структурних підрозділів, згідно п. 14 Положення про Відділ, а Василівська районна рада Розпорядженням голови від 22.01.2018 р. № 19-р на підставі листів відділу культури та комунальної установи від 17.01.2018 р. відповідно за № 27/01-27 та 08/01-16 дозволяє передачу з балансу на баланс основних засобів, матеріальних активів та запасів цих 27-ми закладів.

Як підсумок процедури ліквідації централізованої бухгалтерії - Василівська райдержадміністрація Розпорядженням голови № 87 від 28.02.2018 р. вносить зміни до структури та штатної чисельності працівників райдержадміністрації, виключивши з «Положення про відділ культури і туризму…» ці 27 структурних підрозділів.

Отже після фактичної ліквідації централізованої бухгалтерії Відділу культури і туризму всі основні засоби, інші необоротні матеріальні активи та записи, штат співробітників і фінансування в межах загальних асигнувань, передбачених для централізованої бухгалтерії та 26-ти закладів культури району Відділом на баланс КУ «СЦЗК»ВРР, що підтверджує саме виділення структурного підрозділу з юридичної особи - Відділу у новостворену юридичну особу, яка є правонаступником юридичних, фінансових та інших зобов'язань Відділу… - КУ «СЦЗК»ВРР.

Суд звертає увагу, що згідно наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 02.01.2018 №01 «Про звільнення ОСОБА_5Р.» звільнено ОСОБА_5 з посади головного бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації з 02 січня 2018 року згідно п.5 ст.36 КзпП України в порядку переведення до комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області; згідно наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 02.01.2018 № 02 «Про звільнення ОСОБА_6Є.» звільнено ОСОБА_6 з посади фахівця з публічних закупівель централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації з 02 січня 2018 року згідно п.5 ст.36 КзпП України в порядку переведення до комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області; згідно наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 02.01.2018 № 03 «Про звільнення ОСОБА_7С.» звільнено ОСОБА_7 з посади економіста централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації з 02 січня 2018 року згідно п.5 ст.36 КзпП України в порядку переведення до комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області; згідно наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 02.01.2018 № 04 «Про звільнення ОСОБА_8І.» звільнено ОСОБА_8 з посади бухгалтера 1 категорії централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації з 02 січня 2018 року згідно п.5 ст.36 КзпП України в порядку переведення до комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області; згідно наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 02.01.2018 № 05 «Про звільнення ОСОБА_9М.» звільнено ОСОБА_9 з посади бухгалтера 1 категорії централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації з 02 січня 2018 року згідно п.5 ст.36 КзпП України в порядку переведення до комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області; згідно наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 02.01.2018 № 06 «Про звільнення ОСОБА_10П.» звільнено ОСОБА_10 з посади бухгалтера 1 категорії централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації з 02 січня 2018 року згідно п.5 ст.36 КзпП України в порядку переведення до комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області; згідно наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 02.01.2018 № 07 «Про звільнення ОСОБА_11Г.» звільнено ОСОБА_11 з посади бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації з 02 січня 2018 року згідно п.5 ст.36 КзпП України в порядку переведення до комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області; згідно наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 02.01.2018 № 08 «Про звільнення ОСОБА_12Г.» звільнено ОСОБА_12 з посади прибиральниці службових приміщень централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації з 02 січня 2018 року згідно п.5 ст.36 КзпП України в порядку переведення до комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області; згідно наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 02.01.2018 № 09 «Про звільнення ОСОБА_13І.» звільнено ОСОБА_13 з посади сторожа централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму раіідержадміністрації з 02 січня 2018 року згідно п.5 ст.36 КзпП України в порядку переведення до комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області. Згідно наказу відділу культури і туризму райдержадміністрації від 16.01.2018 № 16 «Про звільнення ОСОБА_14А.» звільнено ОСОБА_14, заступника головного бухгалтера централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації з займаної посади з 17 січня 2018 року за скороченням штату працівників згідно п.1 ст.40 КзпП України. Однак, в подальшому останню було прийнято на аналогічну посаду до Відповідача 1.

Разом з тим, згідно наказу відділу культури і туризму Василівської райдержадміністрації від 16.01.2018 №15 «Про звільнення ОСОБА_1В.» звільнено ОСОБА_1, юристконсульта централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму райдержадміністрації з займаної посади з 17 січня 2018 року за скороченням штату працівників згідно п.1 ст.40 КзпП України.

Позивачка ОСОБА_1 безпосередньо до 17 січня 2018 р., займалася підготовкою правовстановлюючих документів для переоформлення господарських договорів з Відповідача 2 на Відповідача 1 і була правомірно переконана, що також буде переведена до новоствореної установи Відповідача 1. Тому не зверталася із відповідною заявою про переведення. І коли дізналася про звільнення по п.1 ст.40 КЗпП України 17 січня 2018 року, одразу ж звернулася із заявою про працевлаштування на вакантну посаду юрисконсульта до Відповідача 1, однак їй було відмовлено. Позивачка є єдиною з працівників централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму, яка не була переведена або ж працевлаштована до установи Відповідача 1.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадк у змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Пунктом 5 ч.1 ст.36 КЗпП України передбачено, що підставою припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9, із наступними змінами, «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає незаконним звільнення ОСОБА_1 17 січня 2018 року наказом Відповідача 2 від 16.01.2018 року №15, оскільки було можливим переведення ОСОБА_1 на посаду юрисконсульта з установи Відповідача 2 до установи Відповідача 1 і Позивачка бажала такого переведення.

Суд вважає необхідним поновити ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта Комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області з 17 січня 2018 року в порядку переведення з Відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області.

Відповідно до положень ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно до п. 8 р. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

На підставі викладеного, розрахунок компенсації за вимушений прогул складається з середнього добового заробітку позивачки ОСОБА_1 за останні повні два місяці роботи (листопада грудень 2017 року) в сумі 320, 09 грн., та становить за 185 робочих днів з 17 січня 2018 р. по 12 жовтня 2018 р. - 59 214 грн. 80 коп. (320, 09 х 185 = 59 214, 80 грн., згідно державного робочого календаря 2018 р.: січень (з 17 по 31) - 10; лютий - 20; березень - 21; квітень - 20; травень - 20; червень - 20, липень - 22, серпень - 22, вересень 20, жовтень 10).

Вказана сума підлягає стягненню на користь Позивачки з Відповідача 1, оскільки фінансування як централізованої бухгалтерії відділу культури і туризму Василівської райдержадміністрації так і Відповідача 1, здійснювалося та здійснюється районним бюджетом Василівського району Запорізької області.

У іншій частині позову у задоволенні суд відмовляє.

Позивачка просила суд стягнути з відповідачів на свою користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні та вихідну допомогу як компенсацію за незаконне звільнення, незаконну відмову у прийомі на роботу та перешкоджання у працевлаштуванні.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Можливість зміни позовних вимог передбачена для позивача п.2 ч.2, ч.3 ст.49 ЦПК України. Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 не відмовилася від позовних вимог в даній частині, а також не змінила позовні вимоги до початку першого судового засідання.

Суд відмовляє у задоволенні позову у вказаній частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.44 КЗпП при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

ОСОБА_1 було заявлено вимогу про поновлення на роботі.

Позивачці було виплачено вихідну допомогу у повному обсязі і відсутні правові підстави для стягнення такої допомоги у більшому розмірі. Крім того, суд стягує на користь Позивачки середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Тому не підлягає задоволенню повторне стягнення середнього заробітку ще й за час затримки розрахунку при звільненні з 17 січня 2018 року по 29 січня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позову у вказаній частині.

Відповідно ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Суд стягує з Комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. у частині задоволення позову щодо середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу

Суд стягує з Відділу культури і туризму, молоді та спорту Василівської районної державної адміністрації Запорізької області судовий збір в дохід держави у розмірі 704 грн. 80 коп. у частині задоволення позову щодо поновлення на роботі.

Рішення в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Керуючись, ст.ст. 263-265,430 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області, Відділу культури і туризму, молоді та спорту Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення вихідної допомоги задовольнити частково:

Поновити ОСОБА_1 (71600, АДРЕСА_1; ПІН НОМЕР_1) на посаді юрисконсульта Комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області (Ідентифікаційний код 41810926) з 17 січня 2018 року в порядку переведення з Відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області.

Стягнути з Комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області (Ідентифікаційний код 41810926) на користь ОСОБА_1 (71600, АДРЕСА_1; ПІН НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 59 214 (пятдесят дев`ять тисяч двісті чотирнадцять) грн. 80 коп.

Стягнути з Комунальної установи «Сервісний центр закладів культури» Василівської районної ради Запорізької області (Ідентифікаційний код 41810926) на користь ОСОБА_1 (71600, АДРЕСА_1; ПІН НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з Відділу культури і туризму, молоді та спорту Василівської районної державної адміністрації Запорізької області (71600, Запорізька область, м. Василівка, бульвар Центральний, б.4) судовий збір в дохід держави у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

У іншій частині позову у задоволенні відмовити.

Рішення в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик