Справа № 2-2186/11
Провадження № 4-с/522/119/18
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

17 травня 2018 року представник скаржниці адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою, зазначаючи, що на даний час є чинними арешти на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1, накладені:

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 38886773 від 16.07.2013р. головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 41867500 від 06.02.2014р. головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44718192 від 15.09.2014р. головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2

Представник скаржниці зазначає, що на сьогоднішній день у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області на виконанні не перебувають виконавчі провадження, при здійсненні яких були накладені арешти, оскільки вони були знищені, у звязку з чим підстав для арештів немає. Просить визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2, скасувати обтяження у вигляді арештів нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1, виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи про арешт майна ОСОБА_1

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області заперечував проти задоволення скарги.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на все майно ОСОБА_1 накладено арешти головним державним виконавцем Кравець О.В., у звязку з чим адвокат ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_1, 25.04.2018р. звернувся із заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, у якій просив надати можливість ознайомитися з матеріалами виконавчих проваджень № 38886773, № 41867500 та № 44718192, а також виготовити копії (фотокопії) документів, що містяться в матеріалах виконавчих проваджень.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, вбачається, що арешти на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1, було накладено Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області на підставі:

- постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 38886773 від 16.07.2013р.;

- постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 41867500 від 06.02.2014р.;

- постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44718192 від 15.09.2014р.

Відповідь на зазначену заяву надано начальником відділу 03.05.2018р. за вих. № 09.1-3844/В-1. У відповіді зазначено, що у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області перебували виконавчі провадження № 38886773, № 41867500, № 44718192 по виконанню виконавчого листа № 2-2186/11, виданого Приморським районним судом міста ОСОБА_2 15.11.2011р., про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі його Філії «Одеське РУ» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № к-2109/д від 22 грудня 2006 року в сумі 4261292,22 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 2262722,94 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 842999,33 грн.; пеня за несвоєчасну сплату щомісячних платежів по погашенню основного боргу - 523979,74 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом - 631590,32 грн., та судові витрати в сумі 1730,00 грн.

На підставі постанов про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження № 38886773, № 41867500, № 44718192 було закінчено державним виконавцем 24.12.2013р., 26.04.2014р. та 30.12.2014р. відповідно.

Крім того, у відповіді зазначено, що надати копії матеріалів виконавчих проваджень, на підставі яких державним виконавцем було накладено арешти на нерухоме майно боржника неможливо, оскільки дані виконавчі провадження було знищено за закінченням терміну зберігання, відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008р. № 2274/5.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України від 21.04.1999р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакціях, що були чинні на дні прийняття постанов про повернення виконавчого листа) виконавчий документ, на підставі якого відкрите виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося, або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. При цьому стягувач не позбавлений права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього закону, який на той момент дорівнював одному року.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону № 606-XIV, строк повторного предявлення виконавчого листа № 2-2186/11 сплинув 30 грудня 2015 року.

Відтак, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» втратив право на повторне предявлення до примусового виконання виконавчого листа № 2-2186/11, виданого Приморським районним судом міста ОСОБА_2 15.11.2011, й вказаний виконавчий документ не може бути більше предявлений до примусового виконання.

Частинами першою та другою ст. 50 Закону України від 21.04.1999р. № 606-XIV встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Вимоги зазначеної статті вказують на те, що закінчуючи виконавчі провадження, державний виконавець мав би зняти арешти, накладені при здійсненні даних виконавчих проваджень. У звязку з не зняттям таких арештів, головним державним виконавцем Кравець О.В. порушено права скаржника. Порушення прав скаржника є триваючим, оскільки арешт не знято по сьогоднішній день.

У будь-якому випадку на теперішній час арешти майна скаржниці не можуть бути чинними, оскільки у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області відсутні матеріали виконавчих проваджень, за якими накладалися арешти.

Пояснення представника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області щодо нестягнення з ОСОБА_1 за вказаними виконавчого провадження виконавчого збору й, як наслідок, відсутності правових підстав для зняття арешту з майна боржника суд сприймає критично, оскільки суду не було надано доказів на підтвердження даних обставин.

Пунктом девятим частини першої ст. 2 Закону України від 02.06.2016р. № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що однією із засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право).

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 247, 447, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2

Скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), номер запису про обтяження 3318541, зареєстроване 11.11.2013р., накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 38886773, виданою 16.07.2013р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 11.11.2013р. за № 3318541 про арешт майна ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), номер запису про обтяження 4639496, зареєстроване 11.02.2014р., накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 41867500, виданою 06.02.2014р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 11.02.2014р. за № 4639496 про арешт майна ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), номер запису про обтяження 7376513, зареєстроване 17.10.2014р., накладене постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44718192, виданою 15.09.2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 17.10.2014р. за № 7376513 про арешт майна ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста ОСОБА_2 протягом пятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ували суду.

Повний текст ухвали суду виготовлений 17.08.2018 року.

Суддя: В.І. Загороднюк

14.08.2018