Справа № 487/4272/18
Провадження № 2/487/1973/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

16.10.2018 року.Заводський районний суд міста Миколаєва суддя Біцюк А.В., за участю секретаря Демиденко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (54058, м. Миколаїв, вул. Озерна (ОСОБА_2), 11-в, кв. 16) до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якої представляє ОСОБА_4 (54058, м. Миколаїв, вул. Озерна (ОСОБА_2), 11-в, кв. 16), третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської області (54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9) про визнання осіб, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2018 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якої представляє ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської області, в якому посилаючись на те, що власниками квартири №16 по вулиці Озерній (ОСОБА_2) 11-в є: чоловік позивачки ОСОБА_5 ? частина та позивачка ОСОБА_1 - ? частина. Квартира належала їм на праві спільної власності. 12.11.2017 року чоловік позивачки помер. На сьогоднішній день позивачка є єдиним власником.

В обґрунтування позову зазначив, що 15.06.2007 року до приналежної позивачці на праві власності квартири зареєструвалася дочка позивачки ОСОБА_4 та внучка ОСОБА_3 З 2015 року в квартирі не проживають. Позивачка неодноразово зверталася та просила відповідачів виписатися (знятися з місця реєстрації) з квартири, відповідачі не реагують, на підставі чого просить визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 особами, що втратили право користування АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 про відкриття провадження була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 інтереси якої представляє ОСОБА_4 про відкриття провадження були повідомлені належним чином, відзив суду не надали.

Третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської області про відкриття провадження була повідомлена належним чином.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням майном комунальної власності від 23.12.1999 року, власниками кв. 16 по вул. Озерної (ОСОБА_2), 11-в, є чоловік позивачки ОСОБА_5, ? частини та позивачка ОСОБА_1, ? частини. Квартира їм належала на праві спільної часткової власності.

12.11.2017 року чоловік позивачки ОСОБА_5 помер. Актовий запис про смерть зареєстрований Миколаївським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за № 3772.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину свого чоловіка позивач прийняла у визначений законом строк, отримала на приналежну йому частину квартири свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним ОСОБА_6 від 09.08.2018 року №2-373.

15.06.2007 року до приналежної позивачці на праві власності квартири зареєструвалась її дочка ОСОБА_4 та внучка ОСОБА_3

Відповідачі проживали за місцем реєстрації до 2015 року. В подальшому переїхали проживати до м. Києва, де проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до копії довідки про склад сімї, виданої 18.01.2018 року за №170 Житлово-комунального підприємства «Бриз», квартира АДРЕСА_2 зареєстровані три особи, а саме: позивач (мати відповідачки) - ОСОБА_1, відповідачка (донька позивачки) - ОСОБА_4, онука - ОСОБА_3

Актом про не проживання віл 19.06.2018 року, посвідченого начальником житлово-комунальним підприємством «Бриз» ЖЕК № 3 Миколаївської міської ради підтверджено той факт, що ОСОБА_4та ОСОБА_3 не проживають за місцем реєстрації з 2015 року і її місце перебування не відомо.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися й розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад рік без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкають в спірній квартирі більше року без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, інтереси якої представляє ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської області,про визнання осіб, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №16, розташованою за адресою:м. Миколаїв, вул. Озерна, буд. 11-в.

Зобовязати Виконавчий комітет Миколаївської міської ради зняти відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3, з реєстрації місця проживання за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,РНОКПП: НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 18.10.2018 року.

Суддя Біцюк А. В.