08 жовтня 2018 року м. Кремінна
Справа № 414/2394/18
Провадження № 2/414/584/2018
Кремінський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Безкровного І.Г.,
за участю секретаря с/з ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини,
ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано за рішенням Кремінського районного суду Луганської області та від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
У судове засідання позивач та її представник ОСОБА_3 не зявилися, остання надала заяву, в якій просила розглянути справу за їх відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило, відзив на позов не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки ним не повідомлялися, відзиву на позову він не подав, у той час як представник позивача у своїй письмовій заяві висловила згоду на вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала.
Також, у звязку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 01.06.2016 (а.с. 8).
Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 308104, батьками дитини в якому записані позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 (а.с. 7).
Відповідно до характеристики житлово-побутових умов від 04.09.2018, що міститься в матеріалах справи, позивач ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Із зазначеної характеристики також вбачається, що разом з нею проживає і, відповідно, перебуває на її утриманні її малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9).
Відповідно до ч.ч. 6,7 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;
2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільної з позивачем малолітньої дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_4 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивача при зверненні з позовом до суду було звільнено від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 7, 179-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, до ОСОБА_4 задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5; паспорт серії ЕН № 533328; місце реєстрації: Луганська область, м. Кремінна, вул. Тополина, 22; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7; уродженка м. Тинда Амурської області Російської Федерації; РНОКПП НОМЕР_1; місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_4 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити рішення до негайного виконання.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Безкровний