Справа № 183/4754/17
Провадження № 2/183/643/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Данильченко Т. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000", третя особа ОСОБА_5 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що їй разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, у рівних частках по 1/3 частині кожній, належить земельна ділянка площею 5,1500 га, кадастровий номер :01:019:0667, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. У серпні 2017 року вона дізналась про те, що на підставі договору від 10 березня 2012 року, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 04 вересня 2012 року за р. № 00-433, вищезазначену земельну ділянку передано в оренду ТОВ "Агро-Віта 2000". Отримавши копію оскаржуваного договору вона виявила, що останній складений всупереч вимогам чинного законодавства та всупереч її волі, оскільки він підписаний одноособово ОСОБА_4 фактично без згоди інших співвласників.

У звязку з чим, позивач просить суд визнати недійсним з моменту укладання договір оренди земельної ділянки площею 5,150 га кадастровий номер :01:019:0667, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, укладений 10 березня 2012 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" з другої сторони, зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 вересня 2012 року за № 00-433 та стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

Відповідачем ТОВ "Агро-Віта 2000" поданий до суду відзив на позовну заяву з письмовими доказами, який суд, у відповідності до ст.ст. 83, 178 ЦПК України, не бере до уваги, оскільки відповідачем не надані суду докази надіслання цього відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ "Агро-Віта 2000" про допит у судовому засіданні в якості свідків позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_5

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні позовній заяві.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що всі співвласники спірної земельної ділянки були обізнані про укладання спірного договору в 2012 році і не були проти його укладання. Позивач зверталась до відповідача з заявою про виплату орендної плати в розмірі 50 000 грн. і отримала її, в тому числі наперед, за себе, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, що підтверджується видатковими ордерами № 1111, 1112, 1113 від 11 вересня 2012 року. Спірний договір є чинним, пройшов державну реєстрацію і був зареєстрований, будь-яких зауважень орган реєстрації не висловлював, його державна реєстрація не скасована.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Однак 07 грудня 2017 року надала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та їх задоволення, у заяві зазначила, що їй, позивачеві та третій особі на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 5,150 га кадастровий номер :01:019:0667, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. У 2012 році до неї звернулись представники ТОВ "Агро-Віта 2000" та запропонували укласти договір оренди цієї земельної ділянки, текст договору готували представники Агрофірми, який вона підписала, однак вона вважала, що передає в оренду лише належну їй частку земельної ділянки, відповідач її запевнив, що все складено з дотриманням вимог закону (а.с. 54).

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, однак надала суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких посилається на те, що їй разом з позивачем та відповідачем на праві спільної часткової власності належить вищезазначена земельна ділянка та нещодавно відповідач ОСОБА_4 повідомила її про укладання спірного договору оренди земельної ділянки та про те, що вона одноособово підписала його. Додала, що вона не мала наміру передавати належну їй частку земельної ділянки в оренду, а тому вважала позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню (а.с. 40).

Суд, вислухавши вступне слово та пояснення представників позивача та відповідача ТОВ "Агро-Віта 2000", дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 309527, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 2010 року, р. № 2-987, від 22 квітня 2010 року, р. № 2-989, від 22 квітня 2010 року, р. № 2-985, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 5,1500 га, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 5-6).

10 березня 2012 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з однієї сторони та ТОВ "Агро-Віта 2000" з другої сторони було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, який підписаний одноособово ОСОБА_4, та зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 вересня 2012 року за № 00-433 (а.с.7-8), відповідно до якого власники земельної ділянки передали ТОВ "Агро-Віта 2000" в оренду вищевказану земельну ділянку строком на 20 років.

Крім того, позивач ОСОБА_3, через свого представника у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_4 і третя особа ОСОБА_5, у своїх письмових заявах, поданих суду (а.с. 40, 54), повідомили про підписання спірного договору без відповідних на те повноважень одноособово ОСОБА_4 Зазначена обставина не заперечувалась і не спростована в судовому засіданні представником ТОВ "Агро-Віта 2000". Тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, згідно з якою обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає, що підписання спірного договору оренди від 10 березня 2012 року ОСОБА_4 без наявності повноважень від інших співвласників земельної ділянки на таке підписання і без їх відома, дійсно мало місце. Будь-яких доказів існування повноважень у ОСОБА_4 на підписання спірного договору від імені всіх співвласників земельної ділянки, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Стаття 203 цього ж кодексу визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, до яких відповідно до ч. 1-6 статті відноситься: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч. 2, 4 ст. 207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно з частиною третьої цієї ж статті представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Суд відхиляє подані представником відповідача ТОВ "Агро-Віта 2000" докази щодо обізнаності позивача ще у 2012 році про укладення відповідачами спірного договору і отримання позивачем орендної плати відповідно до спірного договору, оскільки надані на підтвердження цих обставин видаткові касові ордери № 1111, 1112, 1113 від 11 вересня 2012 року, на які у своїх поясненнях посилався представник відповідача в судовому засіданні, видані ТОВ "Олімпекс-Агро", яке не є стороною спірного договору оренди земельної ділянки (а.с. 35-37).

Враховуючи те, що ОСОБА_4, підписуючи спірний договір оренди земельної ділянки від імені інших співвласників, не мала на те відповідних повноважень, передбачених главою 17 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: 51220, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Кайдацька (Колишня вул. Кірова), 57/1) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: 51220, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Гоголя, 41), Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" (, юридична адреса: 03115, м. Київ, пр-т. Перемоги, 121В, фактична адреса: 51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, вул. Лесі Українки, 10), третя особа ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою: 51220, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Кайдацька (Колишня вул. Кірова), 57/1) про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним задовольнити.

Визнати недійсним з моменту укладання договір оренди земельної ділянки площею 5,150 га кадастровий номер :01:019:0667, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, укладений 10 березня 2012 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" з другої сторони, зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 вересня 2012 року за № 00-433.

Стягнути на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000", з кожного окремо, відшкодування справленого судового збору по 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

ОСОБА_4 рішення суду складено 22 жовтня 2018 року.

Суддя Г.Є. Майна