"05" жовтня 2018 р. Справа № 363/3440/16-ц
УХВАЛА

5 жовтня 2018 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши відвід судді Котляровій І.Ю. в цивільній справі за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

ОСОБА_2 заявив відвід судді Котляровій І.Ю., яка розглядає вказану справу, посилаючись на її прихильність до позивача, надання аргументам позивача більшої ваги, здійснення пропозиції внесення на депозитний рахунок суду попередньої оплати судових витрат.

Ухвалою суду від 27.09.2018 року поданий відвід визнано необґрунтованим.

Дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до такого.

Сторони про розгляд відводу повідомлені, до суду не прибули.

Так згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість серед іншого також керує ходом судового процесу.

Згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обовязків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та обєктивного зясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 135 ЦПК України суд може зобовязати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, повязаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Суд зазначає, що за своєю суттю оцінка доказів сторін, а також оцінка їхнім доводам та аргументам неодмінно надається суддею при прийнятті тих чи інших процесуальних рішень, і це безумовно повязано з наданням переваги позиції однієї із сторін.

Саме тільки посилання на незгоду з прийнятими процесуальними рішеннями судді, на відхилення клопотань однієї сторони й задоволення клопотань іншої сторони не може свідчити про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні справи, порушення прав однієї із сторін.

Відтак доводи заяви про відвід на обєктивних даних не ґрунтуються й мотивовані субєктивними оцінкою і ставленням сторони до тих чи інших процесуальних питань, що виникали при розгляді справи.

Дані про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи відсутні.

З викладених у відводі доводів суд не може погодитися з тим, що сторона відповідача під час розгляду справи опинилася в менш вигідному становищі, а також з тим, що головуючий має прихільність чи упередженість до однієї із сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що з мотивів висловлених у заяві, підстав для відводу судді, про які йдеться в ст. 36 ЦПК України, не встановлено, заява про відвід є необґрунтованою, що є підставою для відмови в її задоволенні.

На підставі викладеного і керуючись статтями 36-40, 252, 260 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заявленого відводу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя