Справа № 638/4896/18
Провадження № 2/638/3149/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.09.2018 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Каліновій А.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про усунення перешкод в здійсненні власником права розпоряджання своїм майном,

встановив:

16.04.2018 ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Шевченківського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області, в якій просить суд усунути перешкоду в здійсненні нею права розпорядження своїм майном, шляхом скасування арешту на все майно ОСОБА_1 і заборони на його відчуження, накладеного постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківські області ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження №45616432 від 31.08.2016, і припинення запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №16160165 від 31.08.2016.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона була власником нежитлових приміщень, які 01.08.2016 були продані з електронних торгів в рамках виконавчого провадження №45616432 як предмет іпотеки. Зазначає, що відповідачем по даному виконавчому провадженню було накладено арешт на все майно позивача, який на день подання позову не скасований. Правомірність зняття арешту обґрунтовує тим, що вона як іпотекодавець, відмінний від позичальника, виконала свої зобовязання.

Позивач вказує, що 30.01.2018 вона звернулась до відповідача з заявою про закінчення виконавчого провадження і припинення чинності арешту. Однак 09.02.2018 листом відповідача №4457 в задоволенні цієї заяви було відмовлено з посиланням на те, що закінчення виконавчого провадження №45616432 неможливо в звязку з винесенням постанови від 02.09.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки при поверненні виконавчого документу стягувачу державний виконавець не уповноважений знімати арешти. Крім того, відповідач посилався на те, що згідно виконавчого напису нотаріуса звернення стягнення на предмет іпотеки мало відбутись в межах суми 1580561,11 грн., в той час як за результатами розподілу коштів, отриманий від реалізації предмету іпотеки, на користь стягувача пішло лише 15540490,91 грн., нестягнута сума в розмірі 26470,20 грн. не дає можливості закінчити провадження.

ОСОБА_1 вважає, що покладення на неї будь-яких додаткових грошових зобовязань після реалізації предмету іпотеки є неправомірним, а отже і існуючі досі арешти порушують її права і завдають перешкоди в здійсненні права розпорядження своїм майном.

Позивач зазначає, що оскільки відповідач в силу наявних обставин позбавлений можливості прийняти рішення про зняття арешту, єдиною можливістю відновити її права і усунути перешкоди в користуванні майном є подання позову.

В судове засідання ОСОБА_1, а також її представник не з'явились. Представник позивача подав до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку і ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань, заперечень, а також відзиву на позов до суду не надавав.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі і без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ст. 280 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

01.08.2016 належні ОСОБА_1 нежитлові приміщення 1-го поверху №1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 в літ. «А-10» загальною площею 74,8 кв.м і нежитлові приміщення 1-го поверху №36-:-38 в літ. «А-10» загальною площею 163,6 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 4, були реалізовані шляхом проведення електронних торгів в рамках виконавчого провадження №45616432. Викладене підтверджується актом про реалізацію предмета іпотеки від 29.08.2016.

З зазначеного акту також вбачається, що указане нерухоме майно було реалізоване як іпотечне, а виконавче провадження відкрито на виконання виконавчого напису нотаріуса №2158, вчиненого 14.11.2014 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 про звернення стягнення на зазначене нерухоме майно.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була лише іпотекодавцем і поручалась своїм вищевказаним майном за боргові зобовязання ТОВ «Юніфуд Інтернешнл».

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється в разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

Таким чином, проаналізувавши зазначену правову норму, враховуючи реалізацію зазначеного вище майна, належного позивачу, під час електронних торгів в рамках виконавчого провадження №45616432, суд приходить до висновку, що іпотека щодо нежитлових приміщень 1-го поверху №1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 в літ. «А-10», загальною площею 74,8 кв.м, і нежитлових приміщень 1-го поверху №36-:-38 в літ. «А-10», загальною площею 163,6 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 4, була припинена, а відтак припинились і зобовязання позивача.

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 02.09.2016 у виконавчому провадженні №45616432, заступником начальника Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області при примусовому виконанні виконавчого напису №2158, виданому 14.11.2014 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 в літ. «А-10», загальною площею 74,8 кв.м, і нежитлові приміщення 1-го поверху №36-:-38 в літ. «А-10», загальною площею 163,6 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 4, встановлено, що 29.08.2016 складений Акт про реалізацію предмета іпотеки на підставі протоколу №188358 з проведення електронних торгів по реалізації зазначеного арештованого нерухомого майна, належного ОСОБА_1 На рахунок стягувача ПАТ «БМ Банк» перераховано 1554090,91 грн., стягнутий виконавчий збір 155409,09 грн., витрати виконавчого провадження 500 грн. На підставі викладеного постановлено зазначений виконавчий напис №2158, виданий 14.11.2014, виданий приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3 повернути стягувачу.

За наслідком розподілу коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, з позивача (як боржника у виконавчому провадженні) залишилась нестягнутою частина виконавчого збору в сумі 2647,02 грн. В звязку з чим постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківські області ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження №45616432 від 31.08.2016 було накладено арешт і заборонено відчуження всього майна позивача (окрім майна: нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 в літ. «А-10» загальною площею 74,8 кв.м і нежитлові приміщення 1-го поверху № 36-:-38 в літ. «А-10» загальною площею 163,6 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 4). Про це внесений запис про обтяження №16160165 від 31.08.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Указане підтверджується даними: постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.08.2016 у виконавчому провадженні №45616432, а також Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (номер інформаційної довідки 120497844 від 12.04.2018).

Згідно квитанції №ПН2446, 26.01.2018 ОСОБА_1 була сплачена сума залишку виконавчого збору за ВП №45616432 в розмірі 2647,02 грн.

30.01.2018 позивач звернулась до Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківські області з заявою про закінчення виконавчого провадження і припинення чинності арешту.

Згідно листа Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківські області від 09.02.2018 №4457, відповідач відмовив в задоволенні вказаної заяви, пославшись на те, що правом зняти арешт за завершеним виконавчим провадженням, тим паче за яким існує непогашена заборгованість на користь стягувача, державний виконавець не наділений.

При цьому зазначив, що згідно виконавчого напису нотаріуса звернення стягнення на предмет іпотеки мало відбутись в межах суми 1580561,11 грн., в той час як за результатами розподілу коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, на користь стягувача пішло лише 1554090,91 грн. Однак при зверненні з зазначеною заявою про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 не надала доказів відсутності у неї будь-яких заборгованостей перед стягувачем.

Відповідно до довідки ПАТ «БМ Банк» від 16.01.2018, наданої на заяву ОСОБА_1 від 29.12.2017, предмет іпотеки (нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, вул. Новгородська, 4), наданий позивачем в забезпечення виконання ТОВ «Юніфуд-Інтернешнл» кредитного договору №7/38/28112013 від 28.11.2013 між АТ «БМ Банк» і ТОВ «Юніфуд-Інтернешнл», було реалізовано за ціною 180000,00 грн. з прилюдних торгів 01.08.2016 державною виконавчою службою в ході примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №2158 від 14.11.2014, вчиненого на суму 1580561,11 грн. ПН ХМНО ОСОБА_4 на договорі іпотеки №7/38/28112013-1 від 28.11.2013 між АТ «БМ Банк» і ОСОБА_1 30.08.2016 від Дзержинського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області на адресу АТ «БМ Банк» надійшли грошові кошти в розмірі 1554090,91 грн. як «перерахування коштів від реалізації арештованого майна ОСОБА_1 на користь АТ «БМ Банк» згідно нотаріального напису №2158 від 14.11.2014 за виконавчим провадженням №45616432/24», що були зараховані АТ «БМ Банк» як погашення заборгованості ТОВ «Юніфуд-Інтернешнл» по кредитному договору №7/38/28112013 від 28.11.2013. 02.09.2016 згідно постанови державного виконавця Дзержинського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області в звязку з реалізацією майна виконавчий документ був повернутий стягувачу.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується отримання стягувачем грошових коштів з реалізації предмету іпотеки в задоволення своїх вимог.

Враховуючи наведені обставини суд доходить висновку, що покладення на позивача будь-яких додаткових грошових зобовязань після реалізації предмету іпотеки суперечить чинному законодавству і самій суті інституту іпотеки. Таким чином, і існування арештів є порушенням її прав і перешкоджає здійсненню нею права розпорядження своїм майном.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Вiдповiдно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Вiдповiдно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що арешт майна ОСОБА_1, накладений відповідачем, на даний час втратив свою доцільність як засіб забезпечення виконання зобовязання, оскільки предмет іпотеки був реалізований з електронних торгів, кошти від його реалізації зараховані на рахунок стягувача, позивачем оплачений виконавчий збір. В звязку з викладеним існування арешту на даний час створює позивачу перешкоди в здійсненні нею права розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про усунення перешкод в здійсненні власником права розпоряджання своїм майном задовольнити.

Усунути перешкоду в здійсненні ОСОБА_1 права розпорядження своїм майном, шляхом скасування арешту на все майно ОСОБА_1 і заборони на його відчуження, накладеного постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківські області ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження №45616432 від 31.08.2016, і припинення запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №16160165 від 31.08.2016.

Рішення може бути оскаржене в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.І. Шестак