Справа № 2/331/221/18
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Антоненко М.В.

при секретарі: Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Олександрівський відділ ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькі області про стягнення пені по аліментах , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 третя особа Олександрівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з 30 квітня 1997 року і до 2010 року, позивач ОСОБА_1, знаходився у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від шлюбу подружжя має доньок -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На момент розірвання шлюбу доньки проживали разом з матір'ю ОСОБА_2.

З 28 вересня 2012 року старша донька ОСОБА_3 переїхала на постійне місце проживання до позивача у квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тобто вона свідомо обрала нове місце проживання з батьком. З того часу позивач з донькою проживаємо разом.

Весь цей час старша донька знаходилась на його утриманні, відповідачка матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_3 у добровільному порядку не надавала, тому, в 2014 році, він, вважаючи за необхідне захистити право доньки на її утримання зі сторони матері, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів.

На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2014 року по справі № 2/331/722/14 провадження № 331/1712/13- ц ОСОБА_2 зобов'язана виплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 600,00 грн (шістсот грн. 00 коп.) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - з 28 лютого 2013 року і до повноліття дитини. Однак відповідач, встановлений судом розмір щомісячних аліментів не сплачувала та й взагалі не надавала матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина потребувала в налагодженні побуту для проживання з батьком, поступала до вищого навчального закладу - цими питаннями відповідач не переймалась взагалі. На сьогоднішній день за відповідачем утворилась заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 18621,42 грн (вісімнадцять тис. шістсот двадцять одна грн 42 коп.) по доданим до заяви розрахункам державного виконавця.

Статтею 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За період з 28.02.2013 року по 28.09.2015 року (повноліття дитини) сума неустойки (пені), яку відповідач зобов'язана сплатити на користь позивача складає 5652, 00 грн (п'ять тис. шістсот п'ятдесят дві грн 00 коп.). Пеня обчислювалась виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо, підсумувавши розмір нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (копія розрахунку додається).

Посилаючись на вищенаведені обставини позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до 28.09.2015 року у розмірі 5652, 00 грн (п'ять тис. шістсот п'ятдесят дві грн 00 коп.).

В судовому засіданні позивач позов підтримав наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували надали суду заперечення на позовну заяву. В запереченні зазначено, що відповідач вказав у позові, що старша донька ОСОБА_3 переїхала на постійне місце проживання до нього у квартиру з 28.09.2012 року и з того часу вони проживають разом. Натомість відповідно до акту Центру обслуговування платників №2 МКП «Основаніє» від 23.04.2014 року встановлено, що за адресою : АДРЕСА_2- фактично проживає без реєстрації з матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 Вказане також підтверджено довідкою ЦОП №2 МКП «Основаніє» № 1385 від 24.04.14р.

Влітку 2016 року вона проживала за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно до довідки-розрахунків Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя заборгованості по аліментам виникла з 11.01.2012 року і не тільки на одну дитину , а на двох тому, що старша донька на той час ще проживала з нею.

Вона неодноразово писала заяви до Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя про те, що аліменти не отримує.

Позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, проте в порушення вимог ЦПК України не доводить доказами вказану обставину.

Натомість, вона постійно турбувалась про власну старшу доньку , купувала їй одяг, надавала грошові кошти, відзначала дні народження, була присутня на випускному у школі, супроводжувала доньку до лікарів.

З січня 2017 року старша донька вже самостійно заробляє гроші, а також вчиться на бюджетному факультеті і отримує стипендію, тому не звертається до неї за допомогою.

Відповідно до змін у Сімейний кодекс від 17.05.2017 року ст. 179 набула нового значення: «п.З. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України». Тому, вона почала виплачувати аліменти дитині, якій вони і належать, так як не була впевнена, що ці грошові суми будуть власністю дитини, а не батька.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що заборгованість за аліментами на молодшу виникла не з його вини, а в позовній заяві зазначає її провину за несплату аліментів на старшу доньку,- посилаючись на Постанову Пленуму Суду України №3 від 15.05.200бр. та ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. При цьому він неофіційно працює та отримує підтримку від батьків, які є досі працюючими пенсіонерами та громадянами РФ.

Просила суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю, стягнути з ОСОБА_1 на її користь неустойку (пеню) у зв'язку з несплатою аліментів у розмірі 20295,39 грн.

Представник третьої особи державний виконавець надала суду письмові пояснення згідно з якими на виконанні у Олександрівському ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа: № 2/331/722/14 від 28.07.2014 року виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 28.02.2013р. і до повноліття дитини.

27.07.2015 року відкрито виконавче провадження за № 48267543 керуючись статтями 17,19,20,25 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчий лист надійшов від стягувача ОСОБА_1.

30.07.2015 р. державним виконавцем винесена довідка-розрахунок на 01.08.2015р. складає 17421,42 грн.

15.06.2017р.згідно довідки АІС «Автомобіль» за боржником ОСОБА_2 запис відсутній.

15.06.2017р. згідно запиту відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Запорізькій області боржник ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

21.06.2017 р. та 15.05.2018р. згідно відповіді № ,№ до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника -фізичних осіб інформація відсутня.

26.06.2017р. та 16.05.2018р. згідно відповіді № , № до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформацію не знайдено.

26.06.2017 р. та 16.05.2018р. згідно відповіді № , № до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії інформацію не знайдено.

15.05.2018р.згідно відповіді № про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями відповідь відсутня.

14.09.2017р. державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно.

Враховуюче викладене, аліменти боржником ОСОБА_2 щомісячно не сплачуються. Станом на 08.05.2018 р. заборгованість становить 15421,42 грн.(повноліття дитини).

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку позивачки, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позов підтверджується письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні:

Копіями свідоцтва про народження та паспорту ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7; Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2014 року по справі № 2/331/722/14 провадження № 331/1712/13-ц, згідно з яким ОСОБА_2 зобов'язана виплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 600,00 грн (шістсот грн 00 коп.) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - з 28 лютого 2013 року і до повноліття дитини; розрахунком заборгованості Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя від 08.05.2018р., згідно з яким заборгованість ОСОБА_2 по аліментах становить 15421,42 грн.

Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду належних та допустимих доказів, які б виключали її вину у несплаті аліментів.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 1 липня 2015 року № 6-94цс15, від 25 листопада 2015 року № 6-2022цс15, від 16 березня 2016 року № 6-2589цс15, від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16.

З огляду на наведене, суд вважає невірним наданий позивачем розрахунок.

Оскільки заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача ОСОБА_1 суд визначає суми пені, виходячи з того, що щомісячний платіж становить 600 грн. (1%-6 грн.) з урахуванням вже сплачених відповідачем сум та кількістю днів в кожному місяці:

2013 рік

Лютий ( 6 грн Х 1 день=6 грн.)

Березень ( 65 грн Х 31днів=186 грн.)

2014 рік

Січень ( 6 грн Х 31днів=186 грн.)

Лютий ( 6 грн Х 28 днів=168 грн.)

Березень ( 6 грн Х 31 днів=186 грн.)

Квітень ( 6 грн Х 30 днів=180 грн.)

Травень ( 6 грн Х 31 днів=186 грн.)

Червень ( 6 грн Х 30 днів=180 грн.)

Липень ( 6 грн Х 31 днів=186 грн.)

Серпень ( 6 грн Х 31 днів=186 грн.)

Вересень ( 6 грн Х 30 днів=180 грн.)

Жовтень ( 6 грн Х 31 днів=186 грн.)

Листопад ( 6 грн Х 30 днів=180 грн.)

Грудень ( 6 грн Х 31 днів=186 грн.)

2015 рік

Січень ( 6 грн Х 31днів=186 грн.)

Лютий ( 6 грн Х 28 днів=168 грн.)

Березень ( 6 грн Х 31 днів=186 грн.)

Квітень ( 6 грн Х 30 днів=180 грн.)

Травень ( 6 грн Х 31 днів=186 грн.)

Червень ( 6 грн Х 30 днів=180 грн.)

Липень ( 6 грн Х 31 днів=186 грн.)

Серпень ( 6 грн Х 31 днів=186 грн.)

Вересень ( 6 грн Х 30 днів=180 грн.)

Всього: 3822 грн.

Відповідно до ч.3 ст.196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи те, що у ОСОБА_2 перебуває на утриманні малолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також матеріальний стан відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 1200,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 141, 206, 211, 261, 264, 265, 280-282 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Олександрівський відділ ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькі області про стягнення пені по аліментах, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_8) на користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів в період з 28.02.2013 р. по 28.09.2015 р. в розмірі 1200,00 грн. (тисяча двісті гривень.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду Апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: М.В. Антоненко