Справа № 182/6600/18
Провадження № 2/0182/3213/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.10.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2.

представника відповідача Петруні А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першотравневської громади Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житло за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Першотравневської громади Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності.

Свої вимоги мотивує тим, що у 1986 році він працював в колгоспі «Дружба» Нікопольського району і потребував житла. В колгоспі «Дружба» йому запропонували придбати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки в нього не було грошей, колгосп «Дружба» надав йому позику в розмірі 6 000 рублів, які він сплатив ОСОБА_3 за купівлю її житлового будинку. А колгосп «Дружба», в свою чергу, відраховував надану йому позику з його зарплатні. Всі документи вони оформляли в трьохсторонньому порядку в Першотравневській сільраді Нікопольського району. Таким чином, в грудні 1986 року він придбав у ОСОБА_3 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, сплативши в повну обсязі за житловий будинок грошову суму в розмірі 6 000 рублів. Продавець, в свою чергу, передала йому документи на домоволодіння, ключі і написала розписку про отримання грошей за житловий будинок. Одразу ж після укладання зазначеної угоди, а саме 03 грудня 1986 року, його було зареєстровано в зазначеному домоволодінні і з зазначеного часу він мешкає в житловому будинку АДРЕСА_1, майже 32 роки, сплачує комунальні послуги. Отримавши на своє ім'я в лютому 1988 року технічний паспорт на вказаний житловий будинок, вважав, що є законним власником придбаної ерухомості. Тому всі 32 роки він спокійно жив у своєму житловому будинку, сплачував комунальні послуги, робив ремонт, обробляв городину і вважав себе законним власником нерухомості. Влітку 2018 року він вирішив розпорядитись своїм нерухомим майном і з'ясував, що загубив весь пакет документів, які оформляв у Першотравневській сільраді щодо придбаного 32 роки тому житлового будинку АДРЕСА_1, крім технічного паспорту. З метою відновити документи на житловий будинок, звернувся до КП НМБТІ та до Першотравневської сільської ради і отримав наступні відповіді. В КП НМБТІ станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (відповідь КП НМБТІ № 411 від 16.08.2018 року). Згідно по господарської книги № 9 с.Новоіванівка за 1986-1990 роки, він -ОСОБА_1 - фактично мешкає з 01.01.1987 року за адресою: АДРЕСА_1. В архівних документах відсутні угоди придбання даного житлового будинку та свідоцтва на право власності на дану нерухомість (відповідь Першотравневської сільради № 583.02.13 від 23.08.2018 року). В 1994 році колгосп «Дружба» реорганізовано в КСП «Дружба», з 2000 року КСП Дружба перереєстровано в ТОВ «Дружба». Згідно рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2004 року № Б 29/14/04, ТОВ «Дружба» визнано банкрутом (відповідь Першотравневської сільради № 589.02.13 від 29.08.2018 року). З урахуванням зазначених відповідей, він не може відновити свої правовстановлюючі документи на придбану нерухомість, які вони оформляли в трьохсторонньому порядку в Першотравневській сільраді і відновити документи щодо позики в розмірі 6 000 рублів, які взяв у колгоспі «Дружба» для придбання нерухомості і які з часом повністю були відраховані з його зарплатні, оскільки підприємство збанкрутіле. Факт придбання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується довідками Першотравневської сільської ради про проживання та реєстрацію; Актом від мешканців с.Новоіванівка; квитанціями про сплату комунальних послуг; технічним паспортом на домоволодіння на ім'я ОСОБА_1 Крім того, свідки теж можуть підтвердити зазначені обставини. Сама продавець житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, давно померла і її єдина дочка теж давно померла. Таким чином, з 1986 року по теперішній час, він відкрито, безперешкодно, проживає у домоволодінні по АДРЕСА_1 на протязі більше як 32 роки, підтримує господарство, обробляє землю, сплачує комунальні послуги, але не має можливості переоформити власність на своє ім'я і розпоряджатися на власний розсуд. На підставі зазначеного вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд його позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги свого довірителя також підтримала і суду пояснила, що її довіритель купив будинок, взявши позику в колгоспі, де працював. Потім цю позику колгосп вирахував повністю з заробітної плати позивача. Її довіритель проживає в спірному будинку більше З2 років. І за цей час він користувався будинком як власник. І ремонтував його, і комунальні витрати сплачував, і добудовував та перебудовував свій будинок тощо.

Представник відповідача Петруня А.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Підтвердив, що викладене в позові відповідає дійсності.

Вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Частиною 1 статті 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Пунктом 9 ППВССУ № 5 встановлено, що за змістом ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частина 1 ст.З ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.317, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування, розпорядження своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні, у 1986 році позивач працював в колгоспі «Дружба» Нікопольського району і потребував житла. Йому запропонували придбати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки у позивача не було грошей, колгосп «Дружба» надав йому позику в розмірі 6 000 рублів, які він сплатив ОСОБА_3 за купівлю її житлового будинку (а.с.10). А колгосп «Дружба» відрахував надану позику із заробітної плати позивача. Продавець ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 документи на домоволодіння, ключі і написала розписку про отримання грошей за житловий будинок. Одразу ж після укладання зазначеної угоди позивача по справі було зареєстровано в зазначеному домоволодінні і з зазначеного часу він мешкає в житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.1З), сплачує комунальні послуги, в лютому 1988 року отримав на своє ім»я технічний паспорт на вказаний житловий будинок (а.с.7-9), робить ремонти, обробляє городину. Влітку 2018 року позивач з'ясував, що загубив весь пакет документів, які оформляв у Першотравневській сільраді щодо придбаного 32 роки тому житлового будинку АДРЕСА_1, крім технічного паспорту. З метою відновити документи на житловий будинок, звернувся до КП НМБТІ та до Першотравневської сільської ради. В КП НМБТІ позивачу повідомили, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.11). Згідно погосподарської книги № 9 с.Новоіванівка за 1986-1990 роки, ОСОБА_1 фактично мешкає з 01.01.1987 року за адресою: АДРЕСА_1. В архівних документах відсутні угоди придбання даного житлового будинку та свідоцтва на право власності на дану нерухомість (а.с.1З). В 1994 році колгосп «Дружба» реорганізовано в КСП «Дружба», з 2000 року КСП Дружба перереєстровано в ТОВ «Дружба». Згідно рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2004 року № Б 29/14/04, ТОВ «Дружба» визнано банкрутом (а.с.12). З урахуванням зазначених відповідей, позивач не може відновити свої правовстановлюючі документи на придбану нерухомість, які оформлялись в трьохсторонньому порядку в Першотравневській сільраді і відновити документи щодо позики в розмірі 6 000 рублів, які взяв у колгоспі «Дружба» для придбання нерухомості і які з часом повністю були відраховані з його зарплатні, оскільки підприємство збанкрутіле. Факт придбання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується довідками Першотравневської сільської ради про проживання та реєстрацію; Актом від мешканців с.Новоіванівка; квитанціями про сплату комунальних послуг; технічним паспортом на домоволодіння на ім'я ОСОБА_1

Беручи до уваги вищевикладене, позивач, дійсно, відкрито і добросовісно володіє житловим будинком АДРЕСА_1, утримує його, сплачує всі комунальні послуги, що підтверджується наданими доказами, з чого слідує, що позивач є добросовісним набувачем.

Дані факти в судовому засіданні підтвердили також і свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона - односельчанка позивача. Знає його з 1986 року, як він купив будинок та оселився в спірній хаті по АДРЕСА_1. Раніше там жила бабуся, яка потім пішла жити до доньки, а хату продала позивачу. Позивач з того часу постійно там проживає.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона - сусідка позивача з 1986 року. Саме з того часу, як він купив будинок та переїхав жити до них по сусідству. Спочатку в спірному будинку проживала бабуся ОСОБА_3. А потім вона переїхала жити до своєї доньки, а хату продала позивачу.

Також судом встановлено, що інші особи, які б претендували на будинок, не встановлені

Тому суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок за позивачем, у відповідності до ст.344 ЦК України, за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.344 ЦК України, ст.4, 13, 81, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Першотравневської громади Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, право власності за законом за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з: житлового будинку (літ.А, загальною площею 62,2 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м.), літньої кухні (літ.Б), входу в підвал (літ.В), сараю (літ.Г), вбиральні (літ.Д), № 1-4 паркан ворота, № 5 водопровід, № 6,7 басейн, розташований в АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал