Справа № 137/981/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участі секретаря Іванової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона певний період проживала з відповідачем у справі ОСОБА_2 За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що вона створює всі умови для всебічного розвитку дитини, її повноцінного виховання, харчування тощо. Для повного задоволення всіх потреб, купівлі одягу, взуття, інших речей повноцінного харчування позивачу потрібні немалі кошти. Вказує, що відповідач інтересами та потребами дитини не цікавиться, не піклується про неї. Ніяких коштів на утримання дитини не надає. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась. В матеріалах справи наявна заява, згідно якої представник позивача ОСОБА_4 просить розгляд справи проводити у відсутність сторони позивача (а.с. 55-56).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явився, проте через канцелярію суду подав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутність. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 57).
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ № 174120, виданого 22.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 50, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 4).
У відповідності до свідоцтва про зміну імені сері І-АМ № 008254, виданим 13.05.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_5 змінила своє прізвище на «Ролінська» (а.с. 5).
Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».
Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Це положення знайшло своє відображення і в національному законодавстві. Так, відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.
Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків.
Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відповідача, визнання позову відповідачем, відсутність даних про наявність у позивача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити у розмірі 1/3 частки від заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідано до ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 179, 180-182, 183 СК України, ст. ст. 13, 19, 76-82,258-265, 268, 430 ЦПК України, п. 15, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, суд,
Позов задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2), на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки вул. 25-ого Жовтня, 4, смт. Літин Літинського району Вінницької області (НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_4), аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки від заробітку(доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08.06.2018 р.
Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь держави Україна судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.