Постанова

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 608/1024/15-ц

провадження № 61-8274св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. А., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - публічне акціонерне товариство «Банк Форум», ОСОБА_1 (позивач за зустрічним позовом),

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 05 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Шевчук Г. М., Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 05 вересня 2008 року між АКБ «Форум», який, 19 квітня 2010 року перейменовано на ПАТ «Банк «Форум», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 272/08/26 CLNy, на підставі якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 15 000,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних строком до 04 вересня 2018 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, у відповідача утворилася заборгованість, яка становить 6 978,02 доларів США, 7 474,69 грн пені та 5 000 грн штрафу, яку просить стягнути з відповідача .

21 липня 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали зустрічний позов до ПАТ «Банк Форум» про визнання недійсним кредитного договору від 05 вересня 2008 року № 272/08/26 СLNy та іпотечного договору від 05 вересня 2008 року, з тих підстав, що умови договору є несправедливими та суперечать принципу добросовісності . Зокрема, банком під час надання кредиту інформацію, необхідну для здійснення свідомого вибору, надано у нечіткій, незрозумілій, двозначній формі, що суперечить положенням пункту 2 частини другої статті 19 закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Форум» про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів задоволено.

Поновлено ОСОБА_2, ОСОБА_3 строк звернення до суду з зустрічним позовом.

Визнано недійсним кредитний договір від 05 вересня 2008 року № 272/08/26 CLNy року, укладений між ОСОБА_2 та АКБ «Форум» про надання йому кредиту на споживчі цілі з лімітом кредитування 15 000 доларів США з строком погашення до 04 вересня 2018 року.

Визнано недійсним договір іпотеки від 05 вересня 2008 року, що укладений між ОСОБА_3 та АКБ «Форум» та посвідчений приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Пивоваром В. А., як похідний від кредитного договору від 05 вересня 2008 року № 272/08/26 CLNy, укладеного між ОСОБА_2 та АКБ «Форум» про надання йому кредиту на споживчі цілі з лімітом кредитування 15 000 доларів США зі строком погашення до 04 вересня 2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що умови спірного кредитного договору є несправедливими та суперечать принципу добросовісності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з безпідставності позовних вимог, оскільки кредитний договір та договір іпотеки визнано недійсним.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 05 квітня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2015 року скасовано.

Позов ПАТ «Банк Форум» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 05 вересня 2008 року № 272/08/26 CLNy у розмірі 6 978,02 дол. США, що еквівалентно 181 358,74 грн за курсом, встановленим Національним банком України станом на 05 квітня 2016 року, 7 474,69 грн пені та 5 000 грн штрафу.

У задоволені позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» та відмовляючи у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, апеляційний суд виходив із того, що позивач був ознайомлений з умовами договору, всіма істотними обставинами та наслідками його підписання, що підтверджується його особистим підписом. Оспорюваний кредитний договір укладений сторонами з дотриманням вимог закону, необхідних для чинності правочину, а належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного суду не надано.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Тернопільської області від 05 квітня 2016 року, рішення Чортківського районного суду Тернопільської області 29 грудня 2015 року залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі, зокрема те, що його, як споживача банківських послуг було введено в оману, надано неповну інформацію, необхідну для здійснення свідомого вибору, що є порушенням пункту 2 частини 2 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Апеляційний суд вдався до переоцінки доказів у справі та ухвалив рішення, яке не відповідає закону.

У серпні 2016 року ПАТ «Банк Форум» подав заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначив про те, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Пунктом 1 статті 409 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що 05 вересня 2008 року між АКБ «Форум», який 19квітня 2010 року перейменовано на ПАТ «Банк «Форум», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 272/08/26 CLNy, на підставі якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 15 000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних. Кредитні кошти надаються строком до 04 вересня 2018 року (п.1.2 договору).

На забезпечення кредитного договору між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум» укладено договір іпотеки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 144,2 кв. м і земельною ділянкою площею 0,16 га, що знаходяться за адресою: вулиця Перемоги, село Нагірянка, Чортківський район Тернопільської області, заставна вартість становить 110 400 грн.

Згідно з розрахунком заборгованість за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 13 березня 2015 року становить 6978,02 долари США; 7474,69 грн пені та 5 000,00 грн штрафу.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на положення статей 203, 215 ЦК України та статті 11, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», вказували про те, що умови оспорюваного кредитного договору є несправедливими та суперечать принципу добросовісності.

Згідно із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі та правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено свободу договору, а саме: відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей ніж ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суд апеляційної інстанції, врахувавши мету правочину, відносини між сторонами, їх поведінку та обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, встановивши на підставі доказів, яким було дано належну оцінку, факт наявності між сторонами кредитних правовідносин шляхом укладення у письмовій формі відповідного договору, дійшов правильного висновку про задоволення первісного позову ПАТ «Банк Форум».

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_2 не було доведено невідповідності умов кредитного договору вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». А те, що ОСОБА_2 особисто його підписав та виконував його умови, свідчить про досягнення згоди між сторонами щодо усіх істотних умов кредитного договору. ОСОБА_2 із заявами про надання додаткової інформації або роз'яснення певних положень договору до банку не звертався та не скористався наданим частиною 6 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту. А тому відсутні підстави для визнання оспорюваного кредитного договору та договору іпотеки недійними, у зв'язку із чим апеляційний суд правильно відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Доводи касаційної скарги про те, що у справі відсутні докази на підтвердження наявності у ПАТ «Банк Форум» генеральної ліцензії та письмового дозволу на здійснення валютних операцій, необґрунтовані, оскільки надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами компетенції Верховного Суду (стаття 400 ЦПК України), вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції та мотивовано ним відхилені.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 05 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило