Провадження № 2/234/3112/18
27 вересня 2018 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі судді Михальченко А.О.,
секретар Вербовецька Д.В.
позивача ОСОБА_1
представника третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав,
23 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та зазначила, що 15.06.2016 в шлюбі з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_4. Шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням суду 08.09.2017. Відповідач по справі є батьком дитини, але з самого її народження та по цей час не виявляє будь-якої турботи про доньку. Дитина на цей час проживає разом із нею, вона її матеріально забезпечує, тобто донька знаходяться на її повному утриманні і навіть не знає свого батька. Враховуючи викладене просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_4, 15.06.2016 р. н.
У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позові, просила їх задовольнити.
Повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду (судовий засідань 09.08.2018, 29.08.2018, 11.09.2018, 27.09.2018) відповідач ОСОБА_3 до суду не зявився, будь-яких заяв суду не надав.
Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, так як про дату, час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, причини неявки суду невідомі.
На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, що підтверджується заявою.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Краматорської міської ради за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, надала суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав з якого вбачається, що виходячи з інтересів дитини орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав щодо неї відповідача ОСОБА_3
Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи суд вбачає, що 18.05.2016 року у м. Краматорську Донецької області народилася ОСОБА_5. Відповідно до свідоцтва про народження 1-НО №716901 від 15.06.2016 матірю дитини є ОСОБА_6, а батьком ОСОБА_3.
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08.09.2017 по справі №234/11942/17 розірвано шлюб між подружжям ОСОБА_3. Після розірвання шлюбу за позивачкою залишено дошлюбне прізвище «Вечірко».

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

З пояснень позивача та акту відвідування службою у справах дітей родини ОСОБА_3 судом встановлено, що ОСОБА_3 з моменту народження дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо доньки ОСОБА_5, 2016 р. н., що полягає у тому, що весь цей час він жодного разу дитину не бачив, не опікувався її станом здоровя, не доглядав за нею, матеріальну допомогу не надавав, його місце проживання та перебування невідомо близьким родичам, у тому числі матері.

ОСОБА_7 мешкає разом із матірю ОСОБА_1

Ухилення від виконання батьківських обовязків передбачає систематичне невиконання обовязку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обовязкових умов позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 суд повно, всебічно, обєктивно зясувавши обставини справи, зокрема ставлення відповідача до дитини, приходить до висновку, що зазначені вище фактори поведінки, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме та систематичне ухилення відповідача від виховання доньки і нехтування ним своїми батьківськими обовязками, що свідчить про його винну поведінку щодо дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 18.09.2018 позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_7 є доцільним.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність обґрунтованих підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки.

Згідно ст.166 ч.2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. (ч.2 ст.182 СК України)

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У позові ОСОБА_1 зазначила, що відповідач ОСОБА_3 не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7, 18.05.2016 р. н., яка перебуває на вихованні позивачки. Однак остання в даному позові не заявила вимог про стягнення аліментів. Разом з тим судового рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки до її повноліття не приймалося.

З огляду на вказане та враховуючи положення ст.166 ч.3 СК України суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав, з останнього в інтересах дитини слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача (платника аліментів), але не нижче мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, тобто не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, зобовязавши ОСОБА_1 відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Крім того, виходячи з приписів ч.1 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Керуючись ст. ст. 10,17,18,263,265,273,351,352,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 (04.06.1996 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1; зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; ІПН НОМЕР_1) у відношенні його малолітньої дитини ОСОБА_5, 15 червня 2016 р. н., яка народилась в місті Краматорську, Донецької області, Україна, актовий запис №933 від 15.06.2016 року, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану Краматорському міському відділу ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області.

Стягнути з ОСОБА_3 (04.06.1996 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1; зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, 15.06.2016 р. н., в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.07.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 15.06.2034 року, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Зобовязати ОСОБА_1 відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення підлягає негайному виконанню у частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 (04.06.1996 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1; зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (20.02.1996 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3; ІПН НОМЕР_2) судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок і строк подання заяви про перегляд заочного рішення встановлений ст.284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений суддею 26.09.2018.

Суддя ОСОБА_8