Єдиний унікальний номер 741/1658/17
Провадження № 2/741/134/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 12 березня 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Матюхи В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Носівської обєднаної територіальної громади про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 63 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були вони (позивачі) та ОСОБА_5, яка померла 23 грудня 2012 року. Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Державний реєстратор ЦНАП Носівьскої РДА відмовив їм (позивачам) у реєстрації за ними, як членами колишнього колгоспного двору, права власності на належні їм частини зазначеного житлового будинку.

У судове засідання позивачі не зявилися, подали до суду заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі. Крім цього, позивачі подали до суду клопотання про повернення їм надміру сплаченої суми судового збору.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 63 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва на право власності на жилий будинок від 18 серпня 1988 року (а.с. 18) та копією довідки Носівської міської ради Чернігівської області від 11 липня 2017 року (а.с. 19).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 ОСОБА_9 належало по 1/5 частині житлового будинку № 63 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору.

З копій свідоцтв про шлюб (а.с. 12; 15) вбачається, що 18 лютого 2006 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_10. 27 жовтня 2007 року ОСОБА_6 ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_11.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

23 грудня 2012 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2012 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_1, що підтверджується його копією (зворот а.с. 49).

Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10 січня 2018 року (а.с. 53).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, 26 грудня 2016 року на його імя були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що підтверджується копією спадкової справи № 107/2013 до майна померлої ОСОБА_5 (а.с. 48-51).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_5 належну їй 1/5 частину житлового будинку № 63 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, що належала ОСОБА_5, у звязку із відсутністю на нього чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 972/02-31 від 27 червня 2017 року (а.с. 27).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що центр надання адміністративних послуг Носівської РДА не може провести державну реєстрацію права власності за позивачами на належні їм по 1/5 частині житлового будинку № 63 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області у звязку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням від 8 листопада 2017 року (а.с. 28).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 63 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 21-23).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Частиною 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову становить 37 760 грн., при зверненні до суду з позовом позивачі сплатили судовий збір в сумі 2 560 грн. (по 640 грн. кожен), що підтверджується квитанціями (а.с. 1-4).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) сума судового збору, яка підлягала сплаті позивачами, становить 640 грн.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Про таке повернення зазначається, крім іншого, у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору).

Ураховуючи те, що за ОСОБА_1 підлягає визнанню право власності на 2/5 частини вищезазначеного житлового будинку (1/5 у порядку спадкування + 1/5 як членом колишнього колгоспного двору), а за іншими позивачами лише по 1/5 його частині (як членами колишнього колгоспного двору), то позивачу ОСОБА_1 підлягає поверненню надміру сплачена сума судового збору у розмірі 352 грн., позивачам ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 522,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на:

- 1/5 частину житлового будинку № 63 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 44,9 кв. м., житловою площею 20,7 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 23 грудня 2012 року;

- 1/5 частину житлового будинку № 63 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 44,9 кв. м., житловою площею 20,7 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/5 частину житлового будинку № 63 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 44,9 кв. м., житловою площею 20,7 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на 1/5 частину житлового будинку № 63 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 44,9 кв. м., житловою площею 20,7 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на 1/5 частину житлового будинку № 63 по вул. Незалежності в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 44,9 кв. м., житловою площею 20,7 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, надміру сплачений судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. по квитанції № 113 від 17 листопада 2017 року через АТ «Ощадбанк».

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, надміру сплачений судовий збір в сумі 522 (пятсот двадцять дві) грн. 66 коп. по квитанції № 114 від 17 листопада 2017 року через АТ «Ощадбанк».

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_3, надміру сплачений судовий збір в сумі 522 (пятсот двадцять дві) грн. 66 коп. по квитанції № 115 від 17 листопада 2017 року через АТ «Ощадбанк».

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України в Носівському районі Чернігівської області повернути ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_4, надміру сплачений судовий збір в сумі 522 (пятсот двадцять дві) грн. 66 коп. по квитанції № 116 від 17 листопада 2017 року через АТ «Ощадбанк».

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв