У Х В А Л А

01 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 370/726/15

Провадження № 14-378цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н.П.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант», приватна фірма «Ривеніс», про визнання права власності на автомобіль, визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та зняття транспортного засобу з реєстраційного обліку

за касаційною скаргою ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_6, на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 30 березня 2016 року, просив суд: визнати за ним право власності на автомобіль УРАЛ-375, двигун № НОМЕР_1, шасі № НОМЕР_5, кузов № НОМЕР_2, колір зелений, із встановленим краном-маніпулятором (далі - Автомобіль); визнати недійсним договір купівлі-продажу від 02 грудня 2015 року № 100/2015/2643, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; витребувати Автомобіль від ОСОБА_5; скасувати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 Автомобіля, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, видане на ім'я ОСОБА_5 та зобов'язати Центр надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів м. Коломия УДАІ в Івано-Франківській області зняти Автомобіль, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, з реєстрації; судові витрати стягнути з ОСОБА_4

Ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2016 року замінено первісного відповідача Центр надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів м. Коломия УДАІ в Івано-Франківській області належним - Регіональним сервісним центром МВС в Івано-Франківській області.

Позовну заяву мотивовано тим, що ОСОБА_3 придбав Автомобіль у приватної фірми «Ривеніс» (далі - ПФ «Ривеніс») за договором купівлі-продажу № 108/1 від 22 листопада 2014 року, що підтверджується довідкою-рахунком виданою торгівельною організацією Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант ЛТД» (далі - ТОВ «Атлант ЛТД») серія ВІА № 563284 від 22 листопада 2014 року. Окрім зазначеної довідки-рахунку йому було передано анульоване свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, облікову картку № 52441393 від 13 листопада 2014 року та номерний знак для разових поїздок. Реєстрацію в органах Державтоінспекції Автомобіля позивач не здійснив. 08 грудня 2014 року позивач уклав договір на відповідальне зберігання № 1-12-14 з ОСОБА_4, та передав останньому Автомобіль за актом прийому-передачі на тимчасове платне зберігання разом із вищезазначеними документами. У зв'язку з повідомленням ОСОБА_4 про припинення договору зберігання позивач просив повернути Автомобіль, однак ОСОБА_4 відмовився. Окрім того, позивачу стало відомо, що останній зареєстрував Автомобіль на своє ім'я, та отримав державний номерний знак для Автомобіля НОМЕР_7. В подальшому, ОСОБА_4 відчужив його за договором купівлі-продажу на користь ОСОБА_5 Позивач вважає, що Автомобіль вибув із його володіння незаконно та поза його волею, тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав власника.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір купівлі-продажу спірного Автомобіля між ПФ «Ривеніс» та позивачем ОСОБА_3 відповідно до вимог закону не укладався, довідка-рахунок № 563284 від 22 листопада 2014 року анульована, реєстрацію транспортного засобу в органах Державтоінспекції позивач не здійснював, тому заявлені позивачем вимоги про визнання за ним права власності на Автомобіль на підставі статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є необґрунтованими. Суд дійшов висновку, що вказані у позовній заяві підстави не підтверджують право власності ОСОБА_3 або його інше суб'єктивне право титульного володільця на Автомобіль, як і факт незаконного вибуття останнього з володіння позивача, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Верховинського районного суду Івано-франківської області від 30 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб: ТОВ «Атлант», ПФ «Ривеніс» про визнання права власності на автомобіль, визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння - відмовлено.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, третіх осіб: ТОВ «Атлант», ПФ «Ривеніс», про скасування свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, виданих на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_5 та зобов'язання зняти автомобіль з державної реєстрації - закрито.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що оскільки позивачем пред'явлено вимоги до сервісного центру, який здійснював державну реєстрацію автомобіля, а не до його продавця - ПФ «Ривеніс», для вирішення спірних правовідносин підлягають з'ясуванню обставини щодо правомірності дій Центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів м. Коломия УДАІ в Івано-Франківській області щодо державної реєстрації Автомобіля за ОСОБА_4, а розгляд таких вимог - перевірка законності рішень, дій Центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів м. Коломия УДАІ в Івано-Франківській області при здійсненні ним управлінських функцій, підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. Вирішення інших позовних вимог, заявлених позивачем, про визнання права власності на Автомобіль, визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, без вирішення позову в частині визнання неправомірними дій сервісного центру щодо державної реєстрації спірного Автомобіля за ОСОБА_4 є передчасним.

У грудні 2016 року позивач звернувся із касаційною скаргою, підписаною його представником ОСОБА_6, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що ОСОБА_3 не набув права власності на Автомобіль у розумінні статей 328, 334 ЦК України, окрім того, нормативно-правовими актами не передбачено порядку (механізму) анулювання довідки-рахунку, судом також проігноровано, що між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір на відповідальне зберігання № 1-12-14 від 08 грудня 2014 року, який ніким не оскаржувався і є дійсним. Позивач також не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що його вимоги про визнання права власності на Автомобіль та визнання недійсним договору його купівлі-продажу є передчасними без вирішення позову в частині визнання неправомірними дій сервісного центру щодо державної реєстрації Автомобіля за ОСОБА_4, оскільки зазначені вимоги пов'язані із захистом цивільних прав і спрямовані на відновлення його порушеного права власності на Автомобіль, вимога про скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є похідною, тому висновки апеляційного суду про передчасність позову є необґрунтованими. Крім того, спорів щодо правомірності дій сервісного центру у позивача немає і їх не було заявлено. Суд апеляційної інстанції у порушення норм процесуального права не прийняв до уваги доводів сторони позивача та не вказав мотивів їх відхилення.

19 січня 2017 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі після усунення недоліків.

Ухвалою цього ж суду від 29 травня 2017 року справу призначено до розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

02 лютого 2018 року справу отримано Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п'ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 01 серпня 2018 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Оскільки ОСОБА_3, оскаржує судові рішення в тому числі із підстав порушення предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, на підставі яких постановлено ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 серпня 2018 року, обґрунтованими та приймає справу до розгляду.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із частиною тринадцятою вказаної статті розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, статтями 401 - 404, підпунктом 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант», приватна фірма «Ривеніс», про визнання права власності на автомобіль, визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та зняття транспортного засобу з реєстраційного обліку за касаційною скаргою ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_6, на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 30 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2016 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження на 31 жовтня 2018 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: вул. Пилипа Орлика, 8, м. Київ.

3. Надіслати копію цієї ухвали учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко
Н. О. Антонюк О. Б. Прокопенко
С. В. Бакуліна Л. І. Рогач
В. І. Данішевська І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко О. С. Ткачук
В. С. Князєв В. Ю. Уркевич
Л. М. Лобойко О. Г. Яновська