Дата документу 03.10.2018
ЄУ № 420/369/18
Провадження №2/420/333/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Проньки В.В.

за участю секретаря судового засідання Сіренко А.В.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Обґрунтовує свої вимоги, тим що відповідно до свідоцтва про право власності від 01.08.1995 позивачу ОСОБА_1 належить ? частина житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 Восени 2017 року позивач довідалась, що втратила оригінал вищевказаного свідоцтва про право власності, у зв'язку з цим вона позбавлена можливості реалізувати своє право власності на вказане майно. ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер колишній чоловік позивачки - ОСОБА_5 В 1995 році вони разом звернулися до нотаріуса з заявами для добровільного поділу їх спільного майна - житлового будинку, в результаті чого 01.08.1995 року позивачка отримала у нотаріуса відповідне свідоцтво про право власності на 1/2 частину спільного майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою.

На даний час у зв'язку із втратою свого правовстановлюючого документу на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння позивачка не може реалізовувати своє право власності на вказане нерухоме майно.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 02 травня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу на підготовче судове засідання на 29.05.2018.

29 травня 2018 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засідання підтримала позовну заяву про визнання за нею право власності на ? частину домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та просила її вимоги задовольни, з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що оскільки вони з дружиною ОСОБА_3 будували зазначений будинок, тому вони повинні бути власниками.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву суду не надавала.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу розглянути без її участі.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, вислухавши пояснення позивача та відповідача ОСОБА_2, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 виданого 23 липня 1996 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріалами справи встановлено, що 04 квітня 1994 року Новопсковським відділом РАГС Луганської області було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, актовий запис №32.

19.04.1955 Новопсковським РВ РАГС Луганської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, внаслідок чого ОСОБА_1 присвоєно прізвище ОСОБА_1, актовий запис №24.

З копії свідоцтва про право власності від 01.08.1995, посвідченого державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Корнієнко Н.В., вбачається, що за заявою подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_1 нотаріус засвідчив, що у спільній сумісній власності подружжя, набутій за час шлюбу, частка ОСОБА_1 становить 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Зазначений житловий будинок належить їм на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, виданого Заайдарівською сільською радою народних депутатів 29.08.1994 на ім'я ОСОБА_5 та зареєстрованого в Новопсковському інвентарбюро 29.08.1994 за №27 (запис в реєстровій книзі №2, за реєстром №37 від 29.08.1994). На зворотньому боці свідоцтва нотаріусом зазначено, що 1/2 частина домоволодіння виділена ОСОБА_9 01.08.1995 (реєстровий №1766).

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, на той час регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема,Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п. 6 цієї Інструкції, не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до п. 7 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських (селищних) радах, затвердженої наказом Держкомстату України 17 липня 2000 року № 234, під час закладення нових погосподарських книг або перевірки та уточнення записів у раніше закладених погосподарських книгах, а також по закінченні цих робіт райдержадміністрації, виконкоми міських, селищних та сільських рад та районні органи державної статистики проводять перевірку повноти та правильності заповнення сільськими радами книг і списків погосподарського обліку та надають їм допомогу в усуненні виявлених недоліків.

Згідно ч.2 ст. 101 ЦК УРСР від 18.07.1963 № 1540-VI у подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. Право власності одного або кількох громадян з числа зазначених в частині другій цієї статті на частину будинку не позбавляє права інших з цих громадян мати у власності другу частину (частини) цього ж будинку.

Таким чином, підстави набуття права власності на спірний житловий будинок, споруди їх розмір, належність цього майна спадкодавцеві визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю.

Судом досліджені матеріали інвентаризаційної справи №76 за адресою: АДРЕСА_1 з яких вбачається, що в Єдиному державному реєстрі нерухомого майна за життя ОСОБА_5 домоволодіння зареєстроване не було. На аркуші справи 21 міститься копія свідоцтва про право власності від 01.08.1995, згідно якого 1/2 даного домоволодіння належить ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_5 року у віці 57 років ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, виданим 23.04.2015 виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 15.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_5 є ОСОБА_4 - донька померлого, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - батьки померлого, які у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 14 червня 2017 року визнані недійсними свідоцтва про право на спадщину, видані ОСОБА_2, ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, та скасовано їх державну реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 не може реалізувати своє право власності на ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку із втратою свідоцтва про право власності на ? частину домоволодіння.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319 ЦК України, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

На підставі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права власності на ? частину домоволодіння, такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 12,13,80,81, 258-259, 265, 354-355 ЦПК України, ст.ст.392 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 234 грн. 93 коп.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1 паспорт серії НОМЕР_5 виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_7, виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, 20.11.2002, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_8, виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, 20.11.2002, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса: АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Апеляційного суду Луганської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 24 вересня 2018 року.

Повний текст рішення складено 03.10.2018.

Суддя: В.В. Пронька