1Справа № 335/6063/18 2/335/1775/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Геєць Ю.В., за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В., представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про стягнення збитків заподіяних внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про стягнення збитків заподіяних внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого, з урахуванням поданого до суду уточненого позову, зазначала наступне.

19.11.2017 року о 18:47 годині у м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 14, водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_4, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним, не витримала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого здійснила наїзд на автомобіль НОМЕР_2 (водій ОСОБА_5.), що стояв, чим порушила пп.10.1, 12.1, 13.1 ПДД України. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкодженні, чим завдано матеріальних збитків, постраждалих немає.

17.01.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_4

Згідно договору добровільного страхування №63366а7еж від 01.03.2017 року укладеним між ОСОБА_3 та Запорізькою дирекцією АТ «СК «АХА Страхування» автомобіль MAZDA СХ5, державний номер НОМЕР_3, було застраховано по програмі «Повне КАСКО».

Згідно платіжного доручення №398 736 від 06.12.2017 року АТ «СК «АХА Страхування» було перераховано страхове відшкодування згідно акту №АХА2314036 на рахунок ТОВ «АЛЬФА СЕРВІС» (сервісного центру, який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля) у розмірі 117574,48.

Згідно платіжного доручення №405 479 від 27.12.2017 року АТ «СК «АХА Страхування» було перераховано страхове відшкодування згідно акту №АХА2348308 на рахунок ТОВ «АЛЬФА СЕРВІС» (сервісного центру, який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля) у розмірі 11321,16 грн.

Згідно рахунку фактуру №АС-0723 від 04.12.2017 року загальна сума відновлювальних робіт склала 128895,64 грн.

Страховою компанією було виплачене страхове відшкодування лише за відновлювальні роботи, оскільки згідно п.30.4.12 Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» страхувальник не відшкодовує втрату товарної вартості ТЗ.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №704 від 30.11.2017 року величина втрати товарної вартості автомобіля склала 20562,67 грн.

Зазначена сума 20562,67 грн. відшкодуванню страховою компанією не підлягає, а тому позивач просив стягнути втрати товарної вартості з винної у ДТП особи - ОСОБА_4, а також стягнути витрати по сплаті судового збору 704,80 грн. Також позивач просить повернути надмірно сплачений судовий збір 806,87 грн.

Ухвалою судді від 04.07.2018 року прийнято позовну заяву ОСОБА_3 до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

08.08.2018 року від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на недопустимість наданих позивачем доказів, а саме експертного дослідження № 704 від 30.11.2017 року і просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі та просить задовольнити позов на підставах викладених у позові.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечує, оскільки позивач, пред'явивши вимоги про стягнення вартості втрати товарного вигляду не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру.

У судове засідання третя особа не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення справи до суду не надала, а тому за згодою учасників процесу суд визнав можливим розгляд справи у її відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що 19.11.2017 року о 18:47 годині у м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 14, водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_4, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним, не витримала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого здійснила наїзд на автомобіль НОМЕР_2 (водій ОСОБА_5.), що стояв, чим порушила пп.10.1, 12.1, 13.1 ПДД України. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкодженні, чим завдано матеріальних збитків, постраждалих немає.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2018 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля MAZDA СХ5, державний номер НОМЕР_3, ОСОБА_3 була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №63366а7еж від 01.03.2017 року (а.с. 57-71).

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Відповідно до Висновку №704 від 30.11.2017 року автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику MAZDA СХ5, державний номер НОМЕР_3 внаслідок пошкодження при ДТП, складає 151166,87 грн., величина втрати товарної вартості автомобіля склала 20562,67 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля 130604,21 грн. (а.с. 13-45).

ТОВ «АЛЬФА СЕРВІС» (сервісний центр) здійснив відновлювальний ремонт автомобіля MAZDA СХ5, державний номер НОМЕР_3.

Згідно платіжного доручення №398 736 від 06.12.2017 року АТ «СК «АХА Страхування» було перераховано страхове відшкодування згідно акту №АХА2314036 на рахунок ТОВ «АЛЬФА СЕРВІС» (сервісного центру, який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля) у розмірі 117574,48 грн. (а.с. 72).

Згідно платіжного доручення №405 479 від 27.12.2017 року АТ «СК «АХА Страхування» було перераховано страхове відшкодування згідно акту №АХА2348308 на рахунок ТОВ «АЛЬФА СЕРВІС» (сервісного центру, який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля) у розмірі 11321,16 грн. (а.с. 73).

Згідно рахунку фактури №АС-0723 від 04.12.2017 року загальна сума відновлювальних робіт склала 128895,64 грн. (а.с. 74-80).

Відповідно до п.30.4.12 Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» страхувальник не відшкодовує втрату товарної вартості ТЗ.

У зв'язку із чим, страховою компанією було виплачене ОСОБА_3 страхове відшкодування лише за відновлювальні роботи без відшкодування втрати товарної вартості ТЗ.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 988 ЦК України установлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов'язковим.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт "е").

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-760цс15 від 16 грудня 2015 року.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як зазначив в судовому засіданні представник позивача, позивачу дійсно страховою компанією була виплачена вартість відновлювального ремонту, однак вказана сума коштів в повній мірі не покриває матеріальні збитки, завдані ОСОБА_3 зі сторони винуватця ДТП ОСОБА_4, оскільки втрата товарної вартості автомобіля, яка склала 20562,67 грн. не відшкодована.

Таким чином внаслідок протиправних дій відповідача у справі, що встановлено відповідною постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, майну позивача завдано матеріальну шкоду, частину якої відшкодовано за рахунок страховика цивільно-правової відповідальності відповідача, а іншу частину - має відшкодувати сам заподіював шкоди (відповідач), що слідує з положень ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, а тому є підстави для стягнення з винної у ДТП особи - ОСОБА_4, втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 20562,67 грн.

Розмір втрати товарної вартості ТЗ належним доказами відповідачем не спростований, а доводи про недопустимість експертного дослідження № 704 від 30.11.2017 року є неприйнятними, оскільки хронологічність проведення дослідження та проведення робот не впливає на визначення розміру цієї шкоди.

У висновку №704 від 30.11.2017 року автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку зазначено про необхідність заміни окремих складників КТЗ, їх фарбування, відновлювального фарбування інших деталей, а також вказано величину втрати товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь ОСОБА_3 з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 740,60 грн.

Як вбачається з оригіналу квитанції №2302705 від 25.05.2018 року, позивачем при зверненні до суду з цим позовом було сплачено судовий збір у розмірі 1511,67 грн. (а.с.1) замість необхідного 704,80 грн.

Згідно п. 1 ч. 1ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 7 цього ж Закону, у випадках встановлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про стягнення збитків заподіяних внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, проживає 69005, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_5, проживає АДРЕСА_2) 20 562 (двадцять тисяч п'ятсот шістдесят дві) гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, проживає 69005, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_5, проживає АДРЕСА_2) 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок на відшкодування судових витрат.

Заяву ОСОБА_3 про повернення зайво сплаченої частини судового збору - задовольнити.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути ОСОБА_3 зайво сплачену нею:

суму судового збору у розмірі 806 (вісімсот шість) гривень 87 копійок, що було перераховано: отримувач коштів: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс/22030101, р/р 0007, код отримувача 38025409; МФО 813015, квитанція № 2302705 від 25.05.2018 року (код квитанції 3508-0358-6319-1001).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Суддя: Ю.В.Геєць