Справа № 211/5013/18
Провадження № 2-о/211/104/18
У Х В А Л А
про залишення заяви без руху
18 жовтня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Ніколенко Д.М., розглядаючи заяву ОСОБА_1 про видачу розпорядження про внесення змін до Державного реєстру актів цивільного стану, -
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про надання розпорядження про внесення змін в Державний реєстр актів цивільного стану громадян до актового запису про народження, а саме внести в графу «національність» його та його дітей, в якій буде визначено українець.
Ознайомившись зі змістом поданої заяви, суд дійшов до висновків, що вона не відповідає вимогам ЦПК України.
Так, згідно частин 1,4 статті 9 ЦПК України, цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.
В частині 1 статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.
Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі № 10-рп/99, зазначив, що українська мова як державна є обовязковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.
Зява викладена на російській мові без перекладу на державну мову.
Відповідно до ч. 3ст. 7 Закону України «Про засади державної мовної політики» до кожної мови, визначеної у частині другій цієї статті (зокрема і російської мови), застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, що передбачені у цьому Законі, за умови, якщо кількість осіб - носіїв регіональної мови, що проживають на території, на якій поширена ця мова, становить 10 відсотків і більше чисельності її населення.
За рішенням місцевої ради в окремих випадках, з урахуванням конкретної ситуації, такі заходи можуть застосовуватися до мови, регіональна мовна група якої становить менше 10 відсотків населення відповідної території.
Тобто, обов'язковою умовою для здійснення судочинства в Україні регіональною мовою (мовами) є її поширення як такої на відповідній території України згідно з рішенням місцевої ради.
Водночас, на території м. Кривого Рогу російська мова як регіональна мова відповідним рішенням місцевої ради поширена не була.
З огляду на зазначене, заява повинна бути викладена державною (українською) мовою.
Крім того, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи (ч. 3 ст. 42 ЦПК України).
Натомість в заяві ОСОБА_1 зазначено лише заявника, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 42 ЦПК України, тому заявнику слід вказати заінтересовану особу з дотриманням вимог, зазначених в п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.
Перелік справ, які підлягають розгляду в порядку окремого провадження, встановлено частиною 2 статті 293 ЦПК України. Натомість з поданої заяви не вбачається, які саме вимоги заявляє ОСОБА_1 та факт чого просить встановити (в разі подання заяви в порядку окремого провадження) чи до кого заявляє вимоги (в разі подання позовної заяви в порядку позовного провадження), тому заявнику слід уточнити заявлені вимоги.
Крім того, заява повинна містити зміст вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який заявник просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; тощо (пункти 4,5, частини 3 статті 175 ЦПК України).
В заяві відсутні як зміст вимог з метою визначення провадження (позовного чи окремого), так і виклад обставин, якими заявник обґрунтовує вимоги, що потребує уточнення зі сторони заявника.
Частиною 1 статті 177 ЦПК України, встановлено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів заяви, заявником надано лише заяву з додатками в одному екземплярі, хоча по справі згідно вищезазначеного повинна бути заінтересована особа, тому заявнику слід привести матеріали у відповідність до зазначених вимог, надавши копію заяви з копіями доданих до заяви документів відповідно до кількості учасників справи.
Крім того, заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, відповідно до якої до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Статтею 4 Закону № 3674-VI передбачено сплату судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана: фізичною особою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, тому заявнику слід сплатити суму в розмірі 352 грн. 40 коп. (в разі подання заяви в порядку окремого провадження).
Згідно ч. 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст. 185 ЦПК України)..
Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про видачу розпорядження про внесення змін до Державного реєстру актів цивільного стану, слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків розяснивши заявнику положення частини 3 статті 185 ЦПК України, відповідно до якої якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, -
Заяву ОСОБА_1 про видачу розпорядження про внесення змін до Державного реєстру актів цивільного стану залишити без руху, надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.
Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст ухвали складено 18 жовтня 2018 р.

Суддя Д.М.Ніколенко