Постанова

Іменем України

08 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 213/3084/17

провадження № 61-41635св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 рокуу складі колегії суддів: Барильська А. П., Бондар Я. М., Зубакова В. П.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат») про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю сина.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є матір'ю ОСОБА_5, який працював майстром конвеєра зміни № 4 ОВД № 1 РЗФ-2 на ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат».

28 вересня 2016 року ОСОБА_5 виконуючи свої робочі обов'язки та знаходячись у будівлі перевантажувального вузла № 8 рудозбагачувальної фабрики № 2 в рядах А-Б вісях 1-2 був завалений внаслідок обрушення, обвалення будівель, споруд та їх елементів.

29 вересня 2016 року при розборі завалу бійцями ДСНС України було вивільнено ОСОБА_5 та після надання першої медичної допомоги доставлено в реанімаційне відділення КЗ «Криворізька міська лікарня №17 ДОР». Того ж дня ОСОБА_5 був переведений до реанімаційного відділення КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2 ДОР», де ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер.

Комісією з спеціального розслідування нещасного випадку встановлено, що причинами настання нещасного випадку на підприємстві стали дії та бездіяльність посадових осіб ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат».

ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача на свою користь 1 500 000,00 грн моральної шкоди спричиненої смертю сина.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, спричинену смертю сина у розмірі 1 000 000,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що внаслідок смерті сина позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про його смерть не залишають її навіть до теперішнього часу. Смерть сина корінним чином змінила звичайний уклад життя позивача. Після смерті ОСОБА_5 позивач повністю закрилася і від зовнішнього світу, і від оточуючих її людей, весь вільний час на вихідних витрачала та до цього часу витрачає тільки на відвідування кладовища. Відчуття втрати свого сина, який до смерті не був у шлюбі і не залишив після себе дітей та сім'ї, постійно переслідують позивача, що завдає їй тяжких моральних переживань

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року апеляційну скаргу ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» задоволено частково.

Рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2018 року змінено в частині визначеного судом розміру стягнутої з відповідача на корить ОСОБА_4 компенсації моральної шкоди, зменшено цей розмір з 1 000 000,00 грн до 150 000,00 грн, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» суд апеляційної інстанції виходив із того, що розмір сум відшкодування моральної шкоди повинен відповідати вимогам розумності, виваженості та справедливості і не повинен призводити до збагачення потерпілого.

На думку колегії судів позивач достатньо аргументувала у позовній заяві та в судовому засіданні свої моральні страждання, які їй спричинила смерть сина, проте, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважали за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, визначивши справедливу компенсацію моральної шкоди позивачу у розмірі 150 000,00 грн.

31 липня 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв'язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано занизив суму моральної шкоди посилаючись на судову практику Верховного суду України та Європейського суду з прав людини, не беручи до уваги при цьому практику суддів в схожих справах.

05 вересня 2018 року генеральним директором ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» подано до Верховного Суду відзив, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду Дніпропетровської області без змін.

У серпні 2018 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи викладені у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є матір'ю ОСОБА_5, який працював майстром конвеєра зміни № 4 ОВД № 1 РЗФ-2 на ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» та виконуючи 28 вересня 2016 року свої робочі обов'язки, знаходячись в будівлі перевантажувального вузла № 8 рудозбагачувальної фабрики № 2 в рядах А-Б вісях 1-25 загинув на робочому місці внаслідок обрушення, обвалення будівель, споруд та їх елементів.

Згідно акта № 9 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженого 26 грудня 2016 року заступником начальника головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Корольовим К. В. основною причиною нещасного випадку є неякісне розроблення, відсутність проектної документації на будівництво, реконструкцію виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, обладнання, устаткування тощо; супутні причини - порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування машин, механізмів тощо, невиконання посадових обов'язків (а. с.13-27).

Згідно із положеннями пункту 3 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди суд врахував обставини, які мають суттєве значення: характер, глибину і обсяг фізичних та душевних страждань, яких позивач постійно зазнає у зв'язку із смертю сина. При визначенні розміру моральної шкоди у сумі 150 000,00 грн суд дотримався засад розумності і справедливості. Визначаючи розмір моральної (немайнової) шкоди, апеляційний суд, навів в рішенні відповідні мотиви.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська