Справа № 640/9234/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сектора державної реєстрації Печенізької районної державної адміністрації про припинення права власності, 3-я особа ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2, Сектора державної реєстрації Печенізької районної державної адміністрації, про припинення права власності ОСОБА_2 на ? частину житлового будинку літ. «А-2», який розташований за адресою: м.Харків, вул.Толстого, б.7, а також скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказану частку житлового будинку.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона є власником ? ч. частини спірного житлового будинку. Разом з тим, на теперішній час в Державному реєстрі міститься запис про реєстрацію ? частики спірного житлового будинку за ОСОБА_2 на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова у справі №2-1212/10/15. З рішення суду вбачається, що підставою його прийняття було свідоцтво про право власності від 11.07.2008р. видане на ОСОБА_3, яке за іншим судом рішенням визнано недійсним. Крім того, за іншим судовим рішенням визнано недійсним розпорядження №933 від 11.07.2008р. голови Київської районної в м.Харкові ради про видачу на імя ОСОБА_3 свідоцтва про право власності. Оскільки ОСОБА_2 набула право власності на підставі недійсних розпорядження та свідоцтва її право власності у відповідності до ч.2 ст. 346 ЦК України повинно бути визнано припиненим.

Також на підставі ч.2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасування державна реєстрація на частину спірного житлового будинку за ОСОБА_2

Відповідач - ОСОБА_2, у поданому відзиві та у судовому засіданні, через уповноваженого представника проти позову заперечувала, при цьому зазначаючи, що рішенням суду встановлено, що будинок 7 по вул.Толстого в м.Харкові є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а позивач до будинку ніякого відношення не має. Більш того, відсутні підставі передбачені ст. 346 ЦК України для припинення права власності.

Співвідповідач - Сектор державної реєстрації Печенізької районної державної адміністрації , у судове засідання не зявився, відзив на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до положень ЦПК України.

Ухвалами суду було відкрито провадження у справі, залучений у якості третьої особи ОСОБА_3, відмовлено в прийняття зустрічного позову, забезпечені зустрічного позову, а також відмовлено у заявлених клопотаннях відповідача та третьої особи.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити з наступних підстав.

Так судом встановлено, що рішенням від 03.06.2008 р. за №100-8 виконком Київської районної в місті Харкові ради затверджений акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію житлового будинку по вул. Тостого, 7, а також вирішено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернутися в КП «Харківське міське БИ» для оформлення свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок.

11.07.2008 р. за розпорядженням №933 від 11.07.2008 р. голови Київської районної у м.Харкові ради видано свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок у цілому на ОСОБА_3

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не погодилась із вказаним розпорядження, вважаючи, що порушені їх права на житловий будинок по вул. Тостого, 7.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2015р. визнано незаконним розпорядження №933 від 11.07.2008 р. голови Київської районної у м.Харкові ради, оскільки повноваження на видачу свідоцтва про право власності фізичній особі делеговано виконавчим комітетам районних у рад, а не голові районної у м.Харкові рад.

Також рішенням Київського районного суду м.Харкова від 12.10.2015р. у справі №640/8724/15-ц, яке набуло законної сили 22.03.2017р., на підставі ухвали ВССУ, якою рішення апеляційного суду скасовано, а рішення першої інстанції залишено в силі, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.07.2008р. серії САС №071593, видане головою Київської районної у м.Харкові ради, про визнання за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок по вул.Толстого,7 в м.Харкові.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 25.05.2010р. у справі №2-1212/10/15, залишеним без змін Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19.08.2010р. та ухвалою ВСС від 01.02.2012р. визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки та ? частину житлового будинку по вул.Толстого,7 в м.Харкові, оскільки воно набуте в період проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Однією сімєю, тому належить на підставі ст.74 СК України на праві спільної сумісної власності.

На теперішній час житловий будинок по вул.Толстого, 7 в м.Харкові зареєстрований за ОСОБА_1 ? ч. та ОСОБА_2 ? ч.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2017р., залишеною буз змін постановою

Позивач звертаючись до суду із позовом просить на підставі ч.2 ст. 346 ЦК України, припинити право власності ОСОБА_2 на ? частину житлового будинку, вважаючи свої права порушеними, оскільки вона має право на ? частину спірного будинку, а рішення суду про визнання право власності за ОСОБА_2 ґрунтується на розпорядженні та свідоцтві, які скасовані.

Відповідно до ч.2 ст.346 ЦК України право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Тобто вказана норма є відсильна та передбачає наявність закону за яким може бути припинено право власності. Ні у позові позивач, ні під час судового розгляду справи представник позивача, назвати закон на підставі якого просять припинити право власності ОСОБА_2 на ? ч. спірного житлового будинку назвати не змогли (при цьому ці обставини судом зясовувались).

Більш того, право власності за ОСОБА_2 на ? ч. спірного житлового будинку визнано за рішенням суду, яке набрало законної сили. ОСОБА_2 зареєструвала своє право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.ст.124, 129-1 КУ правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Тобто на теперішній час та на час реєстрації права власності, ОСОБА_2 є власником ? ч. спірного житлового будинку, яке набуте нею на підставі рішення суду, яке є обовязковим до виконання. Повноважень оцінювати вказане рішення або його переглядати під розгляду даного позову - у суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 25 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Враховуючи законність набуття відповідачем права власності та його реєстрації підстави для задоволення позову відсутні.

Стаття 26 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не містить підстав для скасування реєстрації запису в Єдиному державному реєстрі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 82, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сектора державної реєстрації Печенізької районної державної адміністрації про припинення права власності, 3-я особа ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлено 22.12.2018р.

Суддя Бородіна Н.М.