АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1554/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Бабенка В.М., Фетісової Т.Л.

секретаря Поповій М.В.

розглянувши у судовому засіданні у місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2018 року (постановлену 05 липня 2018 року в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Мазуренка Ю.В.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про недійсність договору дарування, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про недійсність договору дарування.

02 липня 2018 року від позивача ОСОБА_2 надійшло «клопотання-заява», що визнана судом за суттю як заява про забезпечення доказів, заява про виклик свідків та заява про призначення експертизи.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2018 року «клопотання-заяву» ОСОБА_2 повернуто заявнику.

Постановляючи ухвалу про повернення «клопотання-заяви» ОСОБА_2, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що даний документ містить за своєю суттю три вимоги: забезпечення доказів, виклик свідків та призначення експертизи. Кожне із вказаних клопотань чи заяв подається до суду окремим процесуальним документом, оформленим у відповідності до вимог ЦПК України.

Тому, враховуючи, що «клопотання-заява» ОСОБА_2 подана без додержання вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, суд дійшов висновку про повернення такого клопотання позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 оскаржив її до суду апеляційної інстанції.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 вказав, що суд необґрунтовано повернув його «клопотання-заяву» та при цьому виніс незаконну ухвалу, яка підлягає скасуванню. Оскільки відповідачем по справі не було надано відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 та не надано доказів права власності на спірне майно, останній вимушений був клопотати перед судом про витребування у відповідача доказів згідно ст. 84 ЦПК України, оскільки докази права власності є тільки у відповідача, а саме договору дарування від 27 травня 1994 року укладеного ОСОБА_3 з ОСОБА_2 та договору дарування від 29 серпня 2017 року, укладеного ОСОБА_3 з ОСОБА_4 і ОСОБА_5. Крім цього, ОСОБА_2 вважає, що для об'єктивного та повноцінного розгляду справи, необхідний виклик в судове засідання свідка, приватного нотаріуса ОСОБА_6, яка оформляла нотаріальне посвідчення договору.

Також, по справі необхідно провести експертизу по земельній ділянці АДРЕСА_1, що відноситься до 1/3 частини будинку співвласників.

У відзиві, що надійшов на апеляційну скаргу від ОСОБА_3, остання вказала, що ухвала суду від 05 липня 2018 року є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не підтверджено будь-якими доказами. Суд правильно визначився з процесуальним характером спірних питань та постановив законну ухвалу.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з виділених матеріалів справи, 28 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 з позовом про визнання недійсним договору дарування.

02 липня 2018 року ОСОБА_2 подав до суду клопотання-заяву (а.с. 2) про повернення справи до загального позовного провадження, в зв'язку з із збільшенням позовних вимог та забезпечення доказів шляхом витребування у відповідача письмових матеріалів, виклик свідка і призначення експертизи по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Статтею 117 ЦПК України визначено форму та зміст до заяви про забезпечення доказів.

Якщо, заява про забезпечення доказів подано без додержання вимог, встановлених статтею 117 ЦПК України, ч. 4 даної статті передбачено обов'язок суду повернути її заявнику, про що постановляється відповідна ухвала.

Отже, у відповідності до вищеприведних норм закону можна зробити підсумок, що заява про забезпечення доказів подається суду окремим процесуальним документом та має містити обгрунтування необхідності забезпечення доказів та спосіб, у який заявник просить суд їх забезпечити.

Також, діючим цивільно-процесуальним кодексом України, а саме статтею 91 ЦПК України передбачено, що виклик свідка у справі здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім'я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Учасник справи повинен навести суду обгрунтовані доводи необхідності такого виклику та вказати, які обставини може підтвердити чи спростувати свідок.

Крім того, законодавець визначив також порядок та підстави призначення експертизи судом, подання суду висновку експерта, складеного на замовлення учасника справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 103-104 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Згідно ст. 106 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду висновок експерта, складений на їх замовлення.

Експертиза призначається лише у тому випадку, якщо для вирішення спірного питання необхідно буде застосувати спеціальні знання у сфері іншій ніж право. У клопотанні про призначення експертизи, сторона повинна навести обгрунтовані та вмотивовані доводи її призначення.

Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, апеляційний суд зазначає, що для подання до суду клопотань про забезпечення доказів, призначення експертизи та виклик свідків, необхідна подача до суду вмотивованих клопотань, у вигляді заяв, які будуть відповідати встановленим формам статей ЦПК України.

Ч. 1 статі 183 ЦПК України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити вимоги, без додержання яких, прийняття таких заяв Кодексом не передбачено.

Апеляційний суд при перевірці обгрунтування враховує, що суд першої інстанції правильно визначив ту обставину, що «клопотання-заява» не відповідає встановленим ст. 183 ЦПК України вимогам, в ній об'єднано різні за змістом клопотання, які не підтверджено у встановленому порядку та формі доводами, крім того, кодексом визначено, що клопотання про забезпечення доказів подається окремим процесуальним документом, а не в сукупності з іншими клопотання в одній заяві, тому районний суд правомірно повернув «клопотання-заяву» заявнику з підстав невідповідності його формі та змісту, що встановлені кодексом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду, були предметом вивчення та оцінки апеляційного суду і підстав для її задоволення, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про недійсність договору дарування залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2018 року.