З А О Ч Н Е Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Бєловол О.О.,
Справа № 629/3458/18
Номер провадження 2/629/1303/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 98, розташованої в буд. 35 на вул. Богданівській в м. Лозова Харківської області, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить зазначена квартира, що підтверджується договором купівлі-продажу від 01.11.2016 року. Відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований у спірній квартирі до теперішнього часу, оскільки відповідач не проживає з позивачем однією сімєю та фактично проживає в іншому місті. Відповідач не несе витрат по утриманню житла та не приймає цікавиться квартирою. На підставі вищевикладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним приміщенням.
Позивач в судове засідання не зявилася, просила розглянути справу у її відсутність, погодилася на проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Сторони користуються рівними процесуальними правами/ст. ст. 48,49 ЦПК України/. Позивач сам вибирає, який позов та до кого предявити до суду. Предмет позову як його один з основних елементів представляє собою матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, яка витікає зі спірної матеріально-правової відносини, з приводу якої суд повинен ухвалити рішення у справі. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках/ ст. 13 ЦПК України/.
У відповідності до положень ст. 12 ЦПК України суд сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України.
Позивачу пропонувалося подати суду докази в обґрунтування позовних вимог, які не були додані до позовної заяви. Разом з тим, позивачем будь-яких доказів суду не було надано, будь-яких клопотань щодо забезпечення доказів, витребування доказів у передбачених ЦПК України випадках від позивача не надходило.
Суд розглядає позов за наявними в справі доказами.
Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Так, до позову було додано у якості доказів: копію договору купівлі-продажу від 01.11.2016 року, за яким позивач є власником квартири № 98, розташованої в буд. 35 на вул. Богданівській в м. Лозова Харківської області, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності/а.с.5-6/ та довідку КП «Житлова управляюча компанія» м. Лозова Харківської області від 26.06.2018 року, з якої убачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вищевказаній квартирі/а.с.7/.
Позивачка вказувала в позові, що відповідач не проживає з нею однією сімєю, фактично проживає в іншому місті, найменування якого їй не відомо, вона з ним не спілкується, відповідач не цікавиться квартирою та утриманням квартири, не сплачує за комунальні послуги, не проживає в квартирі понад 1,5 роки. Зазначала, що факт непроживання відповідача можуть підтвердити чисельні свідки: знайомі та сусіди, при цьому позивач не вказує, хто саме ці особи, до суду не подавав заяви в порядку ст. 91 ЦПК України про виклик цих свідків.
Стаття 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачка не скористалася правом, наданим їй ЦПК України щодо доведення перед судом тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Жодного доказу, який свідчить про відсутність відповідача як члена сімї позивачки у квартирі № 98, розташованій в буд. 35 на вул. Богданівській в м. Лозова Харківської області без поважних причин понад один рік, позивачка суду не надала. Будь-яких даних, на підстав яких суд може встановити наявність цієї обставини, в справі немає.
Ці обставини є предметом доказування, і лише вказівка про це в позові не є належним та допустимим доказом їх наявності, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, суд не убачає правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1
Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України, .
А тому, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 264, 265,268, 280-282 ЦПК України, суд-
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити повністю.
Позивач може оскаржити рішення до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
позивач ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 35, кв. 98,
відповідач ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 35, кв. 98
Суддя: К.Ш.Харабадзе