РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року місто Чернігів

Справа №751/866/18

Провадження№2/751/528/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С.М.

секретаря судового засідання Безкоровайна Н.В.

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_4 до Чернігівського геріатричного пансіонату , треті особи : ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 в особі представника за довіреністю ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернігівського геріатричного пансіонату, в якому просить витребувати та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 13400 грн., 563,65 грн. (21 доларів США по курсу станом на 13.02.2018 року), а також коштовні речі : сережки, 2 кільця та підвіски.

Заявлені вимоги мотивує тим, що позивач являється інвалідом 1 групи та перебуває в Чернігівському геріатричному пансіонаті з 18 січня 2012 року. В цьому ж пансіонаті певний час перебувала мати позивачки ОСОБА_6, яка 29 квітня 2017 року померла. Позивачка перебуває під постійним наглядом працівників пансіонату та не в змозі самостійно пересуватися, тому свої особисті речі та грошові кошти протягом часу, коли була жива її мати, зберігала у матері в сумці. На момент смерті матері позивачки, в її сумці знаходилися грошові кошти в сумі 13 400 грн., 21 долар США та коштовності у вигляді сережок, 2 кілець та підвіски.

29 квітня 2017 року в день смерті ОСОБА_6 комісія відповідача у складі чергової медсестри ОСОБА_7, чергової санітарки - ОСОБА_8, представника КБК ОСОБА_9 склали акт, що після смерті їхньої підопічної залишилися особисті речі, а саме грошові кошти в сумі 13400 грн., 21 долар США, коштовні речі (сережки, 2 кільця, підвіска).

У листопаді 2017 року позивачка звернулася до адміністрації Чернігівського геріатричного пансіонату щодо повернення належних їй особистих речей. Листом від 11.12.2017 року відповідач повідомив, що речі померлої підопічної ОСОБА_6 було вилучено та передано згідно вищезгаданого акту до сейфу пансіонату. Крім того, в своєму листі відповідач наполягає на тому, що позивачка повинна прийняти спадщину як спадкоємець та отримати свідоцтво про право на спадщину, після чого їй віддадуть речі померлої ОСОБА_6 Відповідач помилково вважає, що вилучені речі після смерті ОСОБА_6 є її особистими речами, оскільки ніхто не хотів розбиратися яка природа походження спірного майна та цінностей та звідки вони зявилися в сумці померлої.

28.03.2018 року на адресу суду надійшов відзив Чернігівського геріатричного пансіонату на позовну заяву (а.с.24-34).

Заперечення відповідача обґрунтовано тим, що при прийомі ОСОБА_4 до пансіонату складався приймальний акт , в якому не зазначені речі та цінності , які просить повернути позивачка. Підопічна ОСОБА_4 не може підтвердити документально належність їй зазначених речей та цінностей. Особисті речі , які зазначені в акті померлої підопічної ОСОБА_6 зберігаються в Чернігівському геріатричному пансіонаті.

Крім того , згідно путівки № 104 Головного управління праці а соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації у померлої ОСОБА_6 є троє дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 Кожен із дітей звертався до пансіонату за отриманням акту особистих речей померлої ОСОБА_6, але ніхто не предявляв свідоцтво про право на спадщину. Всі спадкоємці звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_10 за оформленням спадкового майна.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини та докази, додані до позовної заяви. Пояснив, що позивачка перебуває у геріатричному пансіонаті, вона паралізована, постійно лежить, тому все її майно зберігалось у матері. Проте, що грошові кошти в сумі 13 400 грн., 21 долар США та коштовності : сережки , 2 каблучки та підвіска належить ОСОБА_4 підтверджують свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 10 тисяч гривень ОСОБА_4 давала ОСОБА_12 як задаток за квартиру матері позивачки ОСОБА_6. яка померла.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини викладені у відзиві та наявні у справі докази. Пояснила, що пансіонат не має права речі померлої ОСОБА_6, які являються спадковим майном, віддавати позивачці, так як є ще двоє спадкоємців.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою позивачки. Вона визнає , що грошові кошти в сумі 13 400 грн., 21 долар США та коштовності : сережки , 2 каблучки та підвіска належать сестрі ОСОБА_4 За мамину хату ОСОБА_12 давала задаток у сумі 10 тисяч гривень. Оскільки вона після смерті матері не могла оформити хату , ОСОБА_4 віддала їй свої 10 тисяч гривень. Коштовні речі теж належать ОСОБА_4

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що коли ОСОБА_6 петрівна продавала хату , вона в пристуності ОСОБА_13 давала їй 10 тисяч гривень. Після смерті матері позивачки , коли ОСОБА_4 продала свою частину будинку , вона 13.06.2017 року повернула їй гроші, а вона повернула оригінал розписки. Крім них , при поверненні грошей був присутнім ОСОБА_1 І задаток за материну хату , і повернення грошей відбувалося у пансіонаті, але без свідків.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона працює молодшою медичною сестрою в пансіонаті, на поверсі де проживає ОСОБА_4 ОСОБА_14 часто приходила до ОСОБА_13. У літку 2016 року , коли ОСОБА_6 перебувала у дочки ОСОБА_4 , вона купила у них ланцюжок із хрестиком та сережки « гвіздочки», за 3 тисячі гривень. На початку жовтня 2016 року ОСОБА_4 продавала свою частину будинку. Якісь кошти вона зберігала у матері. Проте що золоті вироби належали ОСОБА_4 їй відомо зі слів самої ОСОБА_4. На запитання відповіла, що купляла золото усвій вихідний день , приходила у пансіонат , але не записувалась у журналі що приходила на роботу.

Вислухавши вступне слово представника позивача, представника відповідача, пояснення третіх осіб, свідків , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 матірю позивачки є ОСОБА_6 (а.с.62).

29 квітня 2017 року ОСОБА_6 померла , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4).

ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті померлої матері ОСОБА_6 Крім ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги за законом є також діти померлої ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Згідно копії спадкової справи (а.с.58-64), після смерті матері, позивачка ОСОБА_4 та треті особи ОСОБА_3 і ОСОБА_5 звернулися до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_10 із заявами про прийняття спадщини за законом.

Згідно акту комісії геріатричного пансіонату від 29 квітня 2017 року (а.с.11), після смерті підопічної ОСОБА_6 залишилися її особисті речі, а саме : грошові кошти в сумі 13400 грн., 21 долар США, коштовні речі : сережки, 2каблучки та підвіска.

На даний час особисті речі померлої ОСОБА_6, згідно акту від 29.04.2017 року, зберігаються в Чернігівському геріатричному пансіонаті.

Відповідно до п. 36 «Інструкції по обліку білизни, постільних при належностей, одягу та взуття в закладах соціального забезпечення Української ССР», затвердженої наказом Міністра соціального забезпечення УССР від 25.04.1983 року № 62, при смерті підопічної складається в 2-х екземплярах Акт, в якому вказуються особисті речі та цінності належності померлому підопічному, які залишаються на зберіганні в пансіонаті після його смерті. Видача спадкоємцям особистих речей, коштів та інших цінностей після смерті підопічного може бути проведена тільки по предявленню ними нотаріально посвідчених документів (свідоцтво про право на спадщину).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У відповідності до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Згідно ч.1 ст. 77 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо належності ОСОБА_4 права власності грошових коштів в сумі 13400 грн., 21 долар США, коштовних речей (сережки, 2 каблучки, підвіска), документальні підтвердження відсутні, свідчення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не можуть підтвердити права власності позивачки на зазначені речі та кошти, зокрема на момент розгляду справи.

Крім того, Чернігівський геріатричний пансіонат не має права особисті речі померлої ОСОБА_6, які являються спадковим майном, віддавати позивачу, оскільки крім самої позивачки є ще двоє законним спадкоємців.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку що підстави для задоволення позовних вимог відсутні , тому у задоволенні позову слід відмовити .

Керуючись статтями 386, 387 ЦК України, статтями 259, 265, 268, 273, 310-314, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Чернігівського геріатричного пансіонату , треті особи : ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 жовтня 2018 року

Суддя С. М. Ченцова