Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2018 Справа №607/18854/18

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (надалі ТОУ ПФУ ТО, Позивач) звернулося до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої пенсії в сумі 25671,72 грн.

Свою позицію Позивач обґрунтовує тим, що постановою Тернопільського міськрайонного суду від 19 липня 2011 року позов ОСОБА_1 про проведення перерахунку пенсії задоволено частково та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі здійснити з 07 січня 2011 року перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії за 2009 рік.

03 квітня 2013 року постановою ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішення суду апеляційної інстанції було отримане за запитом ТОУ ПФУ ТО 20 липня 2018 року, оскільки попередньо не надсилалося Позивачу ОСОБА_2 апеляційним адміністративним судом. А тому в період з 03 квітня 2013 року по 31 серпня 2018 року мала місце переплата пенсії відповідачці в сумі 25671,72 грн.

ТОУ ПФУ ТО вважає, що зі сторони Позивача мала місце рахункова помилка, яка підлягає виправленню шляхом стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОУ ПФУ ТО боргу з безпідставно набутої пенсії в сумі 25671,72 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, відзиву не подала, однак адресувала суду заяву про розгляд справи без її участі.

За вказаних обставин, з підстав, визначених ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, проаналізувавши доводи позивача, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в справі №2-а-14347/11 від 19 липня 2011 року позов ОСОБА_1 про проведення перерахунку пенсії задоволено частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 07 січня 2011 року із застосуванням показника заробітної плати (доходу) працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону, враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії - 2009 рік.

03 квітня 2013 року постановою ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову ухвалу, якою позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії залишено без розгляду.

Відповідно до розпорядження начальника ТОУ ПФУ ТО, який, розглянувши пенсійну справу і особовий рахунок ВЗ 01 № п/с 172623 ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і одержує пенсію за віком в розмірі 3903,64 грн. на місяць, встановлено, що сума переплати 25671,72 грн. Згідно довідки відділу з призначення, перерахунку та виплати пенсії вказана переплата утворилася за період з 03 квітня 2013 року по 31 серпня 2018 року, що також підтверджується копією протоколу визначення параметрів індивідуальної індексації для О/Р 172623 від 09 серпня 2018 року.

Виниклу переплату Позивач обгрунтовує рахунковою помилкою та просить на підставі ст.1212 ЦК України стягнути з відповідача безпідставно набуту пенсію в сумі 25671,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобовязання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

В силу ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Такий правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_1 вчинила будь-які зловживання зі свого боку або подала ТОУ ПФУ ТО недостовірні дані під час нарахування та виплати їй пенсії.

Щодо тверджень позивача про наявність рахункової помилки з його боку, суд виходить з наступного.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.

Позивачем не доведено факту наявності рахункової помилки, оскільки відсутні докази (наприклад, висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо), по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та зясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, як стверджує позивач, а не помилкою, повязаною, наприклад, з неналежним виконанням обовязків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії.

Таким чином, сам факт невідповідності даних, які містяться в довідках для обчислення пенсії не можна вважати рахунковою помилкою, оскільки відсутні докази, на підставі яких можна встановити причину виникнення таких розбіжностей.

За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_1 коштів у розмірі 25671,72 грн., як і не встановлено наявності рахункової помилки, зазначена сума, яка є пенсійною виплатою, поверненню ТОУ ПФУ ТО не підлягає.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: Тернопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, , місцезнаходження: вул. Руська, 17, м. Тернопіль.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст судового рішення складено 18 жовтня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_4