Справа № 360/2194/16-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/551/18 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 23 08.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 лютого 2018 року м.Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Приходька К.П.,

при секретарі Марченку Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» та ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року у справі:

- за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» до ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованого об'єму та обсягу природного газу;

- за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, визнання незаконним рішення комісії з розгляду акта про порушення, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» звернулося до суду із вказаним вище позовом, якиймотивувало тим, що 19 жовтня 2015 року у зв'язку із припиненням договірних відносин з власником будинку АДРЕСА_1 по вул.Михайлівській (колишня вул.Петровського) в смт.Бородянка Київської області ОСОБА_4, яка померла, працівники ПАТ «Київоблгаз» встановили охоронну пломбу № R15833162 шляхом опломбування крана на стояку головного вводу до вищевказаного будинку щоб запобігти несанкціонованому відбору природного газу.

08 лютого 2016 року при проведенні перевірки приладового обліку природного газу в будинку АДРЕСА_1 на випадок несанкціонованого підключення, працівники ПАТ «Київоблгаз» виявили порушення, передбачені п.п.1,6 п.1 розділу 2 глави ХІ Кодексу газорозподільчих систем, а саме несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) шляхом під'єднання несанкціонованого газопроводу (до ввідного газопроводу опуска на котел будинку АДРЕСА_1 по вул.Михайлівській під'єднано гумовий шланг діаметром 10 мм), що зафіксовано відеозйомкою.

Зокрема, при перевірці працівники виявили, що пломба не порушена, однак з будинку виходив гумовий шланг, який розгалуджувався на два напрямки. Один кінець шлангу було під'єднано до сусіднього будинку АДРЕСА_2, а інший продовжувався за будинок, де знаходилося господарське подвір'я. На цьому подвір'ї двоє чоловіків смолили свині туші за допомогою газової горілки, під'єднаної до компресора для підвищення тиску газу, що також зафіксовано відеозйомкою. Як з'ясувалося чоловіки є найманими працівниками, а власниця будинку відповідачка ОСОБА_2 з їх слів займалася продажем м'яса у м'ясному павільйоні Бородянського ринку, і вони їй зателефонували. Виявиши несанкціонований газопровід працівники Київоблгазу запросили вуличного депутата ОСОБА_3 та викликали поліцію. Після прибуття ОСОБА_2 на прохання працівників Київоблгазу вони потрапили до будинку, де виявили, що газове обладнання: газова плита, опалювальний котел, батареї відсутні, лічильник газу в непридатному стані, облік використаного природного газу не ведеться, до опуску на котел під'єднано гумовий шланг діаметром 10 мм, який через отвір у стіні будинку виходив на подвір'я, що зафіксовано відеозйомкою. ОСОБА_2 відмовилася надати доступ до сусіднього будинку АДРЕСА_2 для з'ясування мети підключення гумового шлангу до цього будинку, пояснивши, що власником будинку є її чоловік, який відсутній.

Несанкціоноване споживання природного газу з боку власниці будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 було припинено шляхом від'єднання відводу газопроводу із встановленням інвентарної заглушки на ввідному газопроводі та пломби за № R 17434777, про що складено акт про відключення об'єкту № 2824 від 08 лютого 2016 року. Також, в присутності власниці будинку ОСОБА_2 складено акт про порушення № 4 від 08 лютого 2016 року про наявність несанкціонованого газопроводу, де відповідачка підтвердила несанкціоноване підключення до системи газопостачання для використання природного газу в господарських цілях. На момент складання акту проводилася відеофіксація виявленого порушення.

29 серпня 2016 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем в присутності представника відповідачки ОСОБА_5 прийнято рішення про повне задоволення акта про порушення № 4 від 08 лютого 2016 року та з дотриманням вимог розділу 3 глави ХІ КГС складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 21 жовтня 2015 року по 08 лютого 2016 року та нараховано збитки у розмірі 210071,37 грн., який до цього часу відповідачкою не сплачений. У зв'язку із наведеним просив стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Київоблгаз» вартість не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу у розмірі 210071,37 грн. та судові витрати.

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернуласядо суду із зустрічним позовом,в якому просила визнати протиправними дії працівників структурних підрозділів ПАТ «Київоблгаз» щодо недоторканності житла (чи іншого володіння) та щодо складання актів про порушення вимог КГС, визнати незаконним рішення комісії Бородянської дільниці Вишгородської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» від 29 серпня 2016 року в частині задоволення в повному обсязі акта про правопорушення № 4 від 08 лютого 2016 року та стягнення з неї на користь ПАТ «Київоблгаз» 210071,13 грн., стягнути з ПАТ «Київоблгаз» на її користь матеріальні збитки внаслідок пошкодження майна в розмірі 7000 грн., моральну шкоду у розмірі 100000 грн., судовий збір у розмірі 3520 грн., послуги банку в сумі 35,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

Вимоги мотивувала тим, що згідно договорів купівлі-продажу від 21 жовтня 2015 року вона є власником будинку і земельної ділянки по вул.Михайлівській (колишня вул.Петровського) 38 в смт.Бородянка. 29 грудня 2015 року працівники Бородянської дільниці Вишгородської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» перекрили вентель крана, обмотали плівкою металеву трубу стояка підводу газу до будинку по вул.Петровського 38 та встановили пломбу, оскільки будинок не придатний для проживання і в ньому ніхто не живе. Акт про передачу пломби на зберігання та будь-які інші повідомлення працівники газової служби їй не надсилали, а вона не укладала з відповідачем договору на постачання природного газу до належного їй будинковолодіння.

08 лютого 2016 року близько 11 години, коли вона знаходилася вдома в будинку по АДРЕСА_2, працівники ПАТ «Київоблгаз» ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом з іншими невідомими їй особами в порушення вимог ст.30 Конституції України незаконно проникли на територію будинковолодінь АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 та у відсутності їх власників протягом півтори години проводили незаконний огляд територій цих будинковолодінь. Зазначала, що саме працівники Київоблгазу створили несанкціонований газопровід між будинками АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 шляхом з'єднання кисневих шлангів з підключенням його до ввідного газопроводу опуска на котел будинку АДРЕСА_1 та включенням вентеля опломбованого крана без пошкодження пломби на стояку газопостачання. Ці ж працівники на бампері належного їй на праві власності автомобіля НОМЕР_1, який стояв поблизу воріт до господарського двору будинку АДРЕСА_2 склали письмові акти про ніби-то виявлені ними порушення Кодексу газорозподільних систем щодо наявності у її та її чоловіка володіннях несанкціонованого газопроводу і несанкціонованого відбору газу зі схемою цього газопроводу та проводили відеозйомку, запросивши при цьому депутата Бородянської селищної ради ОСОБА_3 29 серпня 2016 року комісією з розгляду актів про порушення вимог КГС було розглянуто акт про порушення № 4 від 8 лютого 2016 року за результатами розгляду якого видано акт-розрахунок не облікованого об'єму та обсягу природного газу і його вартості із зазначенням розрахунку збитків у розмірі 210071,13 грн. При цьому всі зауваження і заперечення її представника були проігноровані, а тому вважає рішення комісії оператора ГРМ прийняте з грубим порушенням Конституції України та чинного законодавства. Крім того, внаслідок протиправних дій працівників Київоблгазу були пошкоджені її металеві ворота з автоматичним механізмом на відновлюваний ремонт яких вона витратила 2200 грн., а в паливний бак автомобіля НОМЕР_1 залили воду, що призвело до виведення з ладу паливної системи та проведення її капітального ремонту вартістю 4800 грн. Також діями відповідача, який штучно створював проблему щодо ніби-то виявлених порушень, чим порушив ритм її життєдіяльності їй завдано моральної шкоди, яку оцінила 100000 грн.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року первісний позов ПАТ «Київоблгаз» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Київоблгаз» вартість не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу у розмірі 210071,31 грн. та судові витрати.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано протиправними дії працівників структурних підрозділів ПАТ «Київоблгаз» щодо порушення недоторканості володіння ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 08 лютого 2016 року. В решті зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням позивач за первісним позовом ПАТ «Київоблгаз» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 і ухвалити нове, яким відмовити у позові в цій частині, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. Скаргу мотивує тим, що суд залишив поза увагою положення п.4 глави 2 розділу І КГС, згідно якого оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності , на яких розташована ГРМ, для виконання своїх функцій і обов'язків. Крім того, ОСОБА_2 всупереч вимогам КГС не повідомила Київоблгаз про зміну власника та не уклала договір розподілу природного газу, чим позбавила Київоблгаз можливості повідомити її та отримати дозвіл для проведення перевірки обліку природного газу на території будинку по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у первісному позові ПАТ «Київоблгаз», а її зустрічний позов задоволити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зазначає у скарзі про безпідставність висновків суду щодо встановлення 08 лютого 2016 року факту несанкціонованого відбору нею природного газу, що спростовується матеріалами справи та показами її свідків. Вказує, що суд фактично прийняв версію подій 08 лютого 2016 року, яка викладена у позові Київоблгазу і не взяв до уваги її доводи щодо розвитку подій в цей день. Крім того, суд дав неналежну оцінку доказам, зокрема відкинув більшість наданих нею доказів на підтвердження її зустрічного позову в тому числі щодо заподіяння їй матеріальних збитків внаслідок дій працівників Київоблгазу.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Київоблгаз» адвокат Зикін Д.Т. подану апеляційну скаргу товариства підтримав, просив задоволити та скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 Проти задоволення апеляційної скарги відповідачки заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення про задоволення первісного позову та відсутність підстав для його скасування.

ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги ПАТ «Київоблгаз» заперечували. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 підтримали, просили її задоволити і скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на числені порушення, допущені судом під час розгляду справи, неповноту та необ'єктивність встановлення обставин справи, однобічність її розгляду.

Відповідачка ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Київоблгаз» підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 в селищі Бородянка Київської області та земельної ділянки для будівництва і обслуговування будинку за цією ж адресою розміром 0,1024 га, які вона придбала 21 жовтня 2015 року за договорами купівлі-продажу у ОСОБА_10 (т.1 а.с.64-70).

До придбання ОСОБА_2 будинку по АДРЕСА_1 в селищі Бородянка в ньому ніхто не проживав, він прийшов у занедбаний стан, а тому з метою запобігання несанкціонованому відбору природного газу працівником ПАТ «Київоблгаз» ОСОБА_11 19 жовтня 2015 року було проведене опломбування крана на стояку головного вводу до вищевказаного будинку та встановлено охоронну пломбу № R15833162, що стверджується наявним у справі витягом з журналу встановлення номерних пломб (т.1 а.с.182,186).

Після придбання вказаного житлового будинку ОСОБА_2 ніяких дій для відновлення газопостачання будинку не вживала, договір на постачання газу та договір на розподіл природного газу не укладала, про набуття права власності на будинок ПАТ «Київоблгаз» не повідомила.

Також судом встановлено, що 08 лютого 2016 року при проведенні працівниками ПАТ «Київоблгаз» перевірки приладового обліку природного газу в будинку АДРЕСА_1, належному ОСОБА_2, було виявлено несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) шляхом під'єднання несанкціонованого газопроводу без порушення пломби (до ввідного газопроводу опуска на котел будинку АДРЕСА_1 по вул.Михайлівській під'єднано гумовий шланг діаметром 10 мм), що зафіксовано відеозйомкою (диск т.1 а.с.32), та підтверджується копією акту про порушення № 4 від 08 лютого 2016 року, де ОСОБА_2 визнала факт самовільної врізки (т.1 а.с.8). Також дана обставина підтверджується копією схеми несанкціонованої врізки, доданої до акту (т.1 а.с.9), актом про відключення газових приладів № 2824 від 08 лютого 2016 року (т.1 а.с.10) та показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також іншими матеріалами справи.

29 серпня 2016 року комісія з розгляду актів про порушення вимог КГС Бородянської дільниці Вишгородської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» розглянула акт про порушення № 4 від 08 лютого 2016 року, за результатами розгляду якого вирішила стягнути із ОСОБА_2 вартість необлікованого об'єму та обсягу природного газу в розмірі 210071,13 грн. (т.1 а.с.16) відповідно до технічного розрахунку та акту-розрахунку за період з 21 жовтня 2015 року по 08 лютого 2016 року (т.1 а.с.17-19).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи первісний позов ПАТ «Київоблгаз» суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки доведеністю факту несанкціонованого підключення в належному ОСОБА_2 будинку по АДРЕСА_1 в селищі Бородянка до газорозподільчої системи шляхом під'єднання несанкціонованого газопроводу та несанкціонований відбір природного газу з ГРМ.

При цьому суд виходив з того, що вартість необлікованого об'єму та обсягу природного газу розрахована вірно відповідно до глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільчих систем в розмірі 210071,13 грн.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Закон України «Про ринок природного газу» визначає наступних суб'єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах ПАТ «Київоблгаз» має статус оператора газорозподільної системи(оператор ГРМ), а ОСОБА_2 - статус несанкціонованого споживача (згідно п.4 глави 1 розділу І КГС несанкціонований споживач - фізична особа, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором ГРМ або на об'єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу).

Взаємовідносини оператора ГРМ із суб'єктами ринку природного газу, в тому числі споживачами (несанкціонованими споживачами), визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою КРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року і зареєтрованим МЮ України 06 листопада 2015 року № 1379/27824 (п.п.1-2 глави 1 розділу І КГС).

Відповідно до п.1 глави 1 розділу VІ КГС суб'єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Відповідно до п.п.8 п.3 глави 2 розділу І КГС до основних функцій Оператора ГРМ належить забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ.

Згідно п.1 глави 2 розділу ХІ КГ С до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належить в тому числі наявність несанкціонованого газопроводу (підп.8).

Згідно положень глави 5 розділу ХІ КГС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача несанкціонованого газопроводу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення (додаток 11 до цього Кодексу). Акт про порушення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Споживач (несанкціонований споживач) та представники оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення. Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно п.8 глави 3 розділу ХІ КГС у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу у побутового споживача і неможливості класифікувати граничні об'єми споживання природного газу цим споживачем (відмова в доступі до об'єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об'єму спожитого природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об'єм необлікованого природного газу, помноженого на коефіцієнт сезонності (коефіцієнт сезонності приймається рівним 0,5 в опалювальний період та рівним 1 у міжопалювальний період) та на величину об'ємної максимальної секундної витрати газу, що визначається за формулою, яка міститься в даній нормі.

Судом незаперечно встановлено, що 08 лютого 2016 року при проведенні перевірки приладового обліку природного газу в належному ОСОБА_2 будинку по АДРЕСА_1 в селищі Бородянка було виявлено несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) шляхом під'єднання несанкціонованого газопроводу, за результатами чого був складений акт про порушення, який у встановленому законом порядку розглянутий відповідною комісією і яка прийняла рішення про його задоволення.

Поскільки факт порушення КГС з боку відповідачки знайшов своє підтвердження, а рішення комісії іакт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості прийняті у межах повноважень комісії та відповідають розрахункам (формулам) і приписам глави 5 розділу ХІ КГС, то суд першої інстанції вірно задоволив первісний позов і стягнув із ОСОБА_12 на користь ПАТ «Київоблгаз» вартість необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу в розмірі 210071,31 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що саме працівники ПАТ «Київоблгаз» обладнали несанкціонований газопровід між будинками АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 шляхом з'єднання кисневих шлангів з підключенням його до ввідного газопроводу опуска на котел будинку АДРЕСА_1 та включенням вентеля опломбованого крана без пошкодження пломби на стояку газопостачання спростовуються матеріалами справи.

Зокрема допитані працівники ПАТ «Київоблгаз» свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, як особи, які були присутні при огляді, підтвердили факт виявлення несанкціонованого газопроводу спочатку на подвір'ї, а після появи ОСОБА_2 і допуску їх до будинку, і всередині житла.

Вказані обставини підтверджені відеозйомкою, яка застосувалася працівниками позивача при проведенні огляду несанкціонованого газопроводу та способу його підключення як на подвір'ї, так і в будинку. Зокрема на відеозйомці чітко зафіксовано, де саме в будинку під'єднано гумовий шланг діаметром 10 мм та куди він прокладений, зафіксовано, що при роз'єднанні з допомогою викрутки частин гумового шланга з нього відбувається витік газу, зафіксовано відсутність будь-якого газового обладнання в будинку та неробочий стан лічильника газу.

Такі доводи скарги спростовуються тим фактом, що працівники ПАТ «Київоблгаз» не мали доступу до будинку і відповідно не мали можливості облаштувати несанкціонований газопровід до появи власниці ОСОБА_2 та відкриття нею вхідних дверей.

Крім того, такі доводи ОСОБА_2 спростовуються тим, що вона в ході огляду визнала факт облаштування несанкціонованого газопроводу, про що зазначила власноруч у акті про порушення № 4 від 08 лютого 2016 року, де визнала факт самовільної врізки, яка, як вона вказала зазначила, виконана 07 лютого 2016 року для варіння їжі свиням (т.1 а.с.8 зворот).

Ці ж обставини вона підтвердила у своїх письмових поясненнях, які вона дала працівнику поліції, який був викликаний працівниками ПАТ «Київоблгаз» і проводив огляд та перевірку щодо крадіжки газу і в яких вона підтвердила факт облаштування несанкціонованого газопроводу (т.1 а.с.154). Цей же факт самовільної врізки зафіксований у висновку за результатами повідомлення працівників Київоблгазу про несанкціоновану врізку від 17 лютого 2016 року (т.1 а.с.148-149).

Посилання ОСОБА_2 на те, що такі пояснення надані нею під психологічним примусом безпідставні, бо вони чіткі, поослідовні, знайшли своє підтвердження і узгоджуються з іншими доказами по справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд фактично прийняв версію подій 08 лютого 2016 року, яка викладена у позові ПАТ «Київоблгаз» і не взяв до уваги її доводи щодо розвитку подій в цей день необгрунтовані. Суд першої інстанції не приймав ті чи інші версії сторін щодо подій 08 лютого 2016 року, як помилково вважає ОСОБА_2, а встановлював обставини та факти у справі на підставі наданих сторонами доказів та їх оцінки відповідно до приписів ст.212 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення).

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині задоволенння вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними дій працівників структурних підрозділів ПАТ «Київоблгаз» щодо порушення недоторканості її житла апеляційний суд керується наступним.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2 в частині вимог про визнання протиправними дій працівників структурних підрозділів ПАТ «Київоблгаз» щодо порушення недоторканості її володіння по АДРЕСА_1 в селищі Бородянка 08 лютого 2016 року, суд виходив з того, що представники позивача неправомірно, без згоди ОСОБА_2 проникли до будинковолодіння останньої, що є порушенням ст.30 Конституції України, яка не допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та не грунтуються на вимогах закону, що потягло невірне вирішення спору в цій частині.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Аналогічні приписи містяться у ст.311 ЦК України, згідно якої житло фізичної особи є недоторканим. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення в ньому огляду чи обшуку може відбуватися лише за вмотивованим рішенням суду.

В той же час, згідно положень ч.3 ст.38 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок усіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов'язків, передбачених законодавством. Це ж положення щодо права оператора ГРМ на безперешкодний доступ до земельних ділянок, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов'язків закріплено у п.4 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем.

Такому праву оператора ГРМ кореспондуються обов'язок споживача забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора ГРМ до вузлів обліку природного газу, встановлений п.4 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» та п.2 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, згідно якого перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб'єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.

В наведених положеннях Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних системйдеться не про проникнення, а про доступ контролюючого органу, в даному випадку оператора ГРМ (згідно ст.37 Закону відповідає за надійну та безпечну експлуатацію газорозподільної системи), до обстеження визначених у цих нормах територій, приміщень, а також обов'язок споживача допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження відповідних приміщень, територій. Отже, наведені положення Закону України «Про ринок природного газу» та КГС непорушують вимоги ст.30 Конституції України. Такий висновок колегія суддів зробила в тому числі з урахуванням рішення Конституційного суду України від 12 червня 2012 року № 13-рп/2012 (справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Податкового кодексу України), відповідно до якого немає підстав вважати положення Податкового кодексу, які встановлюють обов'язок платника податків допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), а також право цих органів на доступ такими, що порушують вимоги частин першої, другої ст.30 Конституції України.

Аналіз змісту зазначених вище нормЗакону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем (в тому числі глави 3 розділу ХІ КГС, якамістить положення про дії оператора ГРМ у випадку відмови споживача у доступі до газорозподільної системи і вузлів обліку природного газу) дає підстави для висновку, що оператор ГРМ має право доступу до земельних ділянок усіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, та доступу до вузлів обліку природного газу, яке полягає у праві перебувати на земельній ділянці, будинку чи іншому приміщенні споживача для здійснненя свої функцій. Проте у випадку відмови у доступі з боку споживача, представник оператора ГРМ або не має права перебувати, або зобов'язаний залишити житло чи інше володіння особи, якщо вже перебуває в ньому і споживач проти цього заперечує.

Судом встановлено, що 08 лютого 2016 року працівники ПАТ «Київоблгаз» з метою перевірки приладового обліку природного газуприбули до будинку по АДРЕСА_1 в смт.Бородянка, де зайшовши на подвір'я, виявили несанкціонований газопровід. У зв'язку із виявленням несанкціонованого газопроводу, вони запропонували незнайомим особам, які смалили свині туші на подвір'ї, повідомити власника, запросили вуличного депутата і викликали поліцію. Після прибуття власниці будинку, працівників міліції та депутата за згодою відповідачки ОСОБА_2 вони зайшли до будинку АДРЕСА_1, де виявили за відсутності газового обладнання і газового обліку, несанкціонований газопровід, а саме до опуску на котел під'єднано гумовий шланг діаметром 10 мм, який через отвір у стіні будинку виходив на подвір'я, що зафіксовано відеозйомкою. За результатами огляду склали акт про порушення, який було підписано відповідачкою ОСОБА_2

Отже наведені обставини свідчать про те, що огляд належного ОСОБА_2 будинку і ділянки було здійснено працівниками оператора ГРМ при виконанні своїх функцій за згодою і з дозволу відповідачки, яка не заперечує цих обставин, в тому числі зазначає про це у своєму зустрічному позові (т.1 а.с.120), що у свою чергу свідчить про відсутність порушення її права на недоторканість житла, передбаченого Конституцією України.

Доводи ОСОБА_2 та її представника, що порушення права на недоторканість житла полягає у тому, що працівники ПАТ «Київоблгаз» спочатку зайшли на подвір'я будинку по АДРЕСА_1 за її відсутності та без її дозволу, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Як вище вказувалося Закон України «Про ринок природного газу» і Кодекс газорозподільних систем надають оператору ГРМ право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок усіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов'язків.

Отже, працівники ПАТ «Київоблгаз» як оператора ГРМ, скориставшись наданими їм законом правами, правомірно зайшли на подвір'я будинку по АДРЕСА_1, оскільки вцей час власник будинку був відсутній і заперечень щодо їх перебування на подвір'ї не висував. При цьому до будинку вони не заходили і дій до огляду всередині будинку не вживали, оскільки працівникам не було відомо яка особа є власником будинку, бо ОСОБА_2 після його придбання дій для відновлення газопостачання будинку не вживала, договір на постачання газу та договір на розподіл природного газу не укладала.

Відхиляючи дані доводи колегія суддів також враховує, що після прибуття ОСОБА_2 на подвір'я, остання не висувала вимог працівникам позивача щодо неправомірності знаходження їх на подвір'ї чи вимог залишити подвір'я, а навпаки за її згодою було проведено огляд будинку і ділянки, складено акт, який вона підписала, що у свою чергу свідчить про її згоду на вчинення вказаних дій і відсутність порушень з боку позивача.

Посилання ОСОБА_2 на те, що працівники мали залишити подвір'я, бо свідок ОСОБА_13, який смалив свині туші, запропонував їм піти, безпідставні, бо ОСОБА_13 не є ні власником будинку, ні уповноваженою власником особою на взаємини із оператором ГРМ, а відтак його вимоги не є правомірними.

Доводи ОСОБА_2 про те, що, побачивши працівників Київоблгазу, вона кричала із вікна будинку АДРЕСА_2 щоб вони вийшли, не знайшли свого підтвердження, бо свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які проводили огляд, заперечують це.

Відхиляючи даний довід колегія суддів відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.10 ЦПК України застосовує при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї як джерело права.

Так згідно ст.8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (ч.1). Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (ч.2).

Отже, дана норма дозволяє втручатися у здійснення особою права на житло згідно із законом і в інтересах економічного добробуту країни, для захисту прав і свобод інших осіб, якщо таке втручання було пропорційним.

В даному випадку втручання у право відповідачки на повагу до житла здійснене ПАТ «Київоблгаз» згідно із законом і було пропорційним переслідуваній меті, поскільки здійснене в інтересах економічного добробуту країни, для захисту прав і свобод інших осіб, щоб не допустити крадіжку природного газу і відповідно завдання збитків постачальнику.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення спору за зустрічним позовом у зазначеній частині.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 не грунтується на матеріалах справи та вимогах закону і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні решти вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2, надавши її доводам та наданим доказам належну оцінку.

Зокрема, відмовляючи у стягненні вартості ремонту воріт в сумі 2200 грн. та 4820 грн. за ремонт паливної системи транспортного засобу, суд вірно керувався тим, що позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт заподіяння зазначеної шкоди працівниками ПАТ «Київоблгаз». Фактично її доводи грунтуються на припущеннях. Так, щодо автомобіля НОМЕР_1, який стояв поблизу воріт до господарського двору будинку АДРЕСА_2, вона вказує, що машина заводилася, а після 08 лютого 2016 року перестала заводитися і потребувала ремонту паливної системи, що на її думку свідчить про її пошкодження працівниками позивача. Ніяких доказів про імовірне залиття води в бак втомобіля цими працівниками суду не надано.

Це ж стосується доводів ОСОБА_2 щодо пошкодження воріт, бо жодна особа не була свідком цього, проте після 08 лютого 2016 року ворота виявилися пошкодженими, що на її думку свідчить про їх пошкодження працівниками позивача.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги надані ОСОБА_2 фотознімки воріт як неналежний доказ, оскільки події відбувалися 08 лютого 2016 року, тобто взимку, а на фотознімках чітко видно зелене листя на деревах і кущах та зелену траву.

Відмовляючи у стягненні моральної шкоди, суд також вірно вказав на відсутність будь-яких доказів її заподіяння ОСОБА_2

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог за зустрічним позовом відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» задоволити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 скасувати і в цій частині ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання дій протиправними.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: