Справа № 489/3010/18
Номер провадження 2/489/1794/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Супрун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник АТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до відповідача, яким просили стягнути з останньої заборгованість за кредитом в розмірі 75 626 грн. 50 коп.

Вказували, що 10.12.2013 року відповідач отримав кредит в розмірі 5500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Проте відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим станом на 02.05.2018 р. утворилась заборгованість за кредитом.

18 червня 2018 року Ухвалою суду було відкрито провадження та справу призначено до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні завялені вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнавала частково, заперечуючи проти нарахованої суми заборгованості по відсотках.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

10.12.2013 року між ОСОБА_1та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступник - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»), був укладений Договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжній картці «Універсальна» зі сплатою відсотків за її використання в розмірі 30,00 % на рік на залишок заборгованості, а також зобовязався сплачувати інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.

Відповідно до умов Договору Клієнт ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт.

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт зобовязувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перерахунком платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Договору у випадку порушення Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш, ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

У відповідності до п. 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг за кожен випадок порушення клієнт сплачує пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, проте не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Проте в порушення умов, передбачених кредитним договором, відповідач грошові зобовязання перед кредитодавцем належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням.

Відповідно до наданого позивачем ОСОБА_2, станом на 02.05.2018 року заборгованість відповідача складає 75 626 грн. 50 коп., а саме: 5401 грн. 96 коп. заборгованість за тілом кредиту, 65 847 грн. 09 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 300 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 3577 грн. 45 коп. штраф (процентна складова) .

Згідно із частинами 1,2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2 ст. 1067 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Посилання відповідача на те, що між сторонами не було укладено Договору, оскільки Анкета-заява не мітить суми кредитного ліміту, строку дії договору його ціни, суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Підписавши Анкету-заяву відповідач погодилась з умовами та Правилами надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», які є публічною офертою, тим самим взявши на себе зобовязання з повернення кредиту відповідно до вказаних Умов та Правил.

Також, факт отримання відповідачем кредитної картки та погодження з умовами договору, запропонованими банком підтверджує наявність фотографії відповідача з карткою та зняття нею в подальшому кредитних коштів з картки.

При цьому, відповідач не оскаржувала та не спростовувала того, що саме вона підписувала Анкету-заяву та отримувала кредитну картку.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (стаття 11 ЦК України).

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Таким чином, у силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, з наданого позивачем ОСОБА_2 вбачається, що Банком в односторонньому порядку за час дії Договору двічі збільшувалась процентна ставка, а саме з 01.09.2014 року 34,8 % річних, з 01.04.2015 року 43,2% річних.

Проте, відповідно до п. 2.1.1.12.6. Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів у році.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором.

Верховним Судом України в постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17 зазначалось, що боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа (повідомлення) про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові.

Проте, Умови та Правила надання банківських послуг, що діяли на час підписання анкети-заяви, та надані позивачем на підтвердження своїх вимог, зокрема, підпункти 1.1.3.2.3 та 1.1.3.1.9, зазначають певну процедуру повідомлення позичальника про зміну тарифу за кредитним договором. Між тим, позивач не надав відповідних доказів за правилами ст. 81 ЦПК України на підтвердження виконання такої процедури повідомлення позичальника про зміну відсоткової ставки.

Анкета-заява, яку підписав позичальник не містить будь-яких умов щодо процентної ставки. На час підписання договору процентна ставка була визначена тарифами банку, які як зазначено в анкеті-заяві були надані відповідачу в письмовому вигляді, проте, цей витяг не містить підпису позичальника.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів у розмірі визначеному в розрахунку не підлягають задоволенню.

Натомість, відсотки за користування кредитом мають бути стягнуті в розмірі, розрахованому за первинною процентною ставкою за наступною формулою: С х В : Р х Д + П Н, де Д кількість днів в періоді - 1 100 (період прострочення кредиту з 29.04.2015 року до 02.05.2018 року); Р кількість днів в році при розрахунку процентів 360; С сума заборгованості за кредитом 5 401,96 грн. (згідно розрахунку); В відсоткова ставка 30,00%; П загальна заборгованість за відсотками (1326,43 грн.); Н остання сума погашення боргу за наданим кредитом (07,34 грн.).

Тобто, заборгованість відповідача за відсотками по кредиту складає 6 270 грн. 89 грн. ( 5 401,96 грн. х 30,00% : 360 днів х 1100 днів + 1326,43 грн. 07,34 грн.).

Відповідач неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно погашала заборгованість перед банком за кредитом і відсотками, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунками становить: 5 401 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом, 6 270 грн. 89 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, що разом складає 11 672 грн. 85 коп.

Разом з тим, відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та Правил надання банківських послуг у випадку порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених чинним договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.

За п.1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг за несвоєчасну сплату послуг, передбачених даним Договором, Умовами та Правилами клієнт сплачує Банку за кожним випадком порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочки.

За таких обставин є підстави для застосування передбаченого Умовами виду цивільно-правової відповідальності штрафу. Отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. - фіксована частина та 583 грн. 64 коп. - процентна складова (5% від 11 672 грн. 85 коп.).

У позовній заяві зазначена вимога банку про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в сумі 300 грн. 00 коп.

Вказана вимога позивача не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, в постанові від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17 і має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

Таким чином, загальна сума заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку, становить 12 756 грн. 49 коп., а саме: 5 401 грн. 96 коп. заборгованість за тілом кредиту, 6 270 грн. 89 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 500грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 583 грн. 64 коп. штраф (процентна складова).

За таких обставин суд приходить до висновку, що стягненню підлягає тільки заборгованість за тілом кредиту, частина заборгованості за відсотками та штраф, нарахований згідно розміру заборгованості, а у стягненні пені та комісії з наведених вище підстав слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. . 4, 19, 141-142, 200, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.12.2013 року в розмірі 12 756 грн. 49 коп., а саме: 5 401 грн. 96 коп. заборгованість за тілом кредиту, 6 270 грн. 89 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 500грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 583 грн. 64 коп. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д;

Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, номер та серія паспорта ЕР 046752, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 23.10.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова