Справа № 211/2662/18
Провадження № 2/211/1535/18
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді : Ткаченко С.В.

при секретарі : Польчик Л.В.

за відсутності сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 комітету Довгинцівської районної в місті ради ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального провадження у місті ОСОБА_5, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про встановлення факту належності майна, та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності майна, та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, який у подальшому уточнював після усунення недоліків відповідно до ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 06.07.2018 року, вказавши, що 10.09.1996 року він з матір`ю ОСОБА_6 уклали договір міни житлового приміщення із ОСОБА_7, відповідно до якого вони обміняли належну їм житлову квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Постишева, 29/44 на належну квартиру ОСОБА_8, розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Отто Брозовського, 76/43.

Із часу набуття у власність вказаної квартири, вони з матір`ю зареєструвалися та почали мешкати у даній квартирі, проте право установчий документ на квартиру в Криворізькому БТІ зареєстровано не було.

18.04.1999 року ОСОБА_6 померла, та на її майно відкрилася спадщина, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право установчий документ на спадкове майно не зареєстрований у встановленому законом порядку.

Він не має змоги звернутися для здійснення державної реєстрації право установчого документу, оскільки Договір міни повинен бути зареєстрований у Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно за участю усіх осіб, які приймають участь у обміні житлового приміщення, а у звязку із смертю ОСОБА_6 зареєструвати договір неможливо, тому просить встановити факт належності на підставі дублікату договору міни від 10.09.1996 року, виданого 29.01.2002 року, завідуючою Третьої Криворізької держаної нотаріальної контори ОСОБА_9 за р. № 1-216, замість втраченого договору міни квартири посвідченого Державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори 10.09.1996 року за р. № 4-2650, ОСОБА_6, яка померла 18.04.1999 року, та йому ОСОБА_1, житлової квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого (ОСОБА_10)АДРЕСА_1, загальною площею 43,56 кв.м., житловою площею 298 кв.м. Визнати за ним ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 18.04.1999 року, на 1 / 2 частку вказаної житлової квартири.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, його представник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його та позивача відсутності , позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - виконкому Довгинцівської районної в місті ради ОСОБА_4, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо вимог позивача не має та при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 10.09.1996 року було укладено договір міни квартир, посвідченого державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_11, зареєстрованого в реєстрі за № 4-2650, за яким ОСОБА_8, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОСОБА_10), 76/43 та ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , проживаючі за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Постишева), 29/44, здійснили обмін належних їм на праві власності квартир.

Вищевказані обставини свідчать про те, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору міни квартир, ніяких обмежень для його укладання не було, укладений договір міни нерухомості був виконаний сторонами у повному обсязі.

10 вересня 1996 року в КП ДОР «Криворізьке БТІ» здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Таким чином на підставі укладеного договору позивач ОСОБА_1 та його матір ОСОБА_6 (а.с. 6 копія свідоцтва про народження позивача), стали власниками квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого (ОСОБА_10), 76/43.

29.01.2002 року завідуючою Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 було видано дублікат вказаного договору міни, замість втраченого, який було зареєстровано в реєстрі за № 1-216. Цей дублікат необхідно було зареєструвати в Криворізькому інвентар бюро, чого як зазначає в позові позивач зроблено не було.

18.04.1999 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Позивач, як син померлої є спадкоємцем першої черги за законом та має право на спадкування її майна відповідно до положень частини 1 статті 1261 ЦК України.

У передбаченому законом порядку він через свого представника ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_12 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6І

Проте нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері у зв»язку із тим, що право установчий документ на квартиру не зареєстрований у встановленому законом порядку, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити спадкові права.

Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадкований житловий будинок у нотаріальному порядку.

Факт приналежності квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого (ОСОБА_10)АДРЕСА_2 ОСОБА_6, яка померла 18.04.1999 року та заявнику ОСОБА_1 підтверджується також сукупністю доказів: дублікатом договору міни від 10.09.1996 року, виданим 29.01.2002 року завідуючою Третьої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 за р. № 1-216, замість втраченого договору міни квартири посвідченим державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори 10.09.1996 року за р. № 4-2650, довідкою КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації », з якої вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру за адресою м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого (ОСОБА_10)АДРЕСА_2 зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 38, сторінка 158, запис 12068 на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на підставі договору міни, посвідченого 10.09.1996 року Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 4-2650 (а.с. 18), що дає суду підстави задовольнити позов в цій частині

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено судом, згідно довідки КП «ЖЕО № 45» (а.с. 9) померла ОСОБА_6, була зареєстрована у квартирі за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого (ОСОБА_10)АДРЕСА_2 з 22.10.1996 року по день смерті - 18.04.1999 року. На день смерті за вищевказаною адресою був зареєстрованим позивач ОСОБА_1.

З досліджених судом доказів встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6, є її син ОСОБА_1, який належним чином прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2ст.1299 ЦК України).

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України,ЦК України,ЗК України та ЦПК України.

Так, згідно із ст. ст. 41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч.1, 3ст.1296 ЦК України).

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права ОСОБА_1 неможливо, суд також приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та вважає їх такими, що підлягають захисту в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Позивач ОСОБА_1 не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.

Керуючись ст.ст. 12,13,19, 76-81, 141,297, 200, 206, 258- 259, 264-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності на підставі дублікату договору міни від 10.09.1996 року, виданого 29.01.2002 року, завідуючою Третьої Криворізької держаної нотаріальної контори ОСОБА_9 за р. № 1-216, замість втраченого договору міни квартири посвідченого Державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори 10.09.1996 року за р. № 4-2650, ОСОБА_6, яка померла 18.04.1999 року, та ОСОБА_1, житлової квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого (ОСОБА_10)АДРЕСА_1, загальною площею 43,56 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 18.04.1999 року, на 1 / 2 частку житлової квартири розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого (ОСОБА_10)АДРЕСА_1, загальною площею 43,56 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1 виданий Довгинцівським РВ КМУ УМВС України у Дніпропетровській області 25.02.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації та проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ОСОБА_10)АДРЕСА_1.

Відповідач виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради, ідентифікаційний код 05520744, адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 11.

Суддя: ОСОБА_13