Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1335/17
Провадження № 2/280/152/18
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2018 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Щербаченко І. В.,

за участю секретаря судового засідання Грабовської О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування частки квартири недійсним,

встановив:

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним договір дарування ? частки квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_3). В обґрунтування позову вказує, що йому, ОСОБА_1, на праві приватної власності належала ? частка квартири №1, що розташована по вулиці Різдвяна, буд. 34 в місті Коростишеві Житомирської області, на підставі свідоцтва про право власності на житло №3686, виданого Коростишівською міською радою 18.02.2013. 24.09.2012 померла його дружина та мати відповідача. Позивач вказує, що тяжко переживав смерть дружини, потребував жіночої допомоги у побуті, зі своєю прийомною дочкою ОСОБА_2, яка є відповідачем по справі, позивач домовився про те, що вона допомагатиме йому та здійснюватиме за ним догляд, а він після смерті залишить їй свою частку квартири. 15.03.2013 позивач, будучи необізнаним у правових тонкощах та правовій природі договорів, оформив на відповідача договір дарування ? частки квартири, однак був впевнений що вказаний договір укладається на виконання домовленостей щодо довічного утримання. Спочатку відповідач надавала позивачу допомогу, прибирала в квартирі, готувала їсти, прала одяг, проте протягом останніх років вона не лише припинила допомагати йому, але й почала виганяти позивача з квартири, вказуючи, що це його не його власність. Через невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань позивач вирішив розірвати договір довічного утримання, проте, коли звернувся до нотаріуса, то виявилося, що фактично був підписаний договір дарування єдиного належного йому житла. Вказаний договір було укладено внаслідок помилки, оскільки позивач продовжує проживати у квартирі, сплачувати комунальні послуги, а відповідач навіть не зареєструвала у квартирі місця свого проживання, не переселилася, не перевезла своїх речей. Отже, позивач вказує, що враховуючи його вік та стан здоровя, його волевиявлення подарувати квартиру було вільним та відповідало його внутрішній волі, позивач помилявся щодо правової природи правочину, його змісту, а тому вважає, що наявні підстави, передбачені ст. 229 ЦК України, для визнання правочину недійсним.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_2) про визнання договору дарування частки квартири недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування ? частки квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_3) в місті Коростишів Житомирської області, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 М, зареєстрований в реєстрі №93.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. В. Щербаченко