РІШЕННЯ

іменем України

"03" жовтня 2018 р. 145/1054/18

2/145/656/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем.

В провадженні Тиврівського районного суду перебуває справа за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В шлюбі у них народилося двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 - син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка ОСОБА_3.

Спільне життя у них з відповідачем не склалося. На даний час вони проживають окремо.

Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач допомагати їй в утриманні дітей відмовляється.

Постійного місця роботи вона не має. Утримує сім»ю за рахунок сільського господарства та соціальної допомоги на дітей. Самостійно забезпечувати потреби дітей їй важко.

Відповідач працездатний, інших утриманців не має, працює без оформлення трудових відносин та має стабільний дохід.

На її думку, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх своїх доходів щомісяця на кожну дитину.

Просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги змінила, просить з підстав, викладених у заяві, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання кожної дитини по 1000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти по 500 грн. на кожну дитину.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1559 грн. на місяць (Закон України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 року N2246-VІІI).

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, є батьками двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.2, 3).

Діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Пилявської сільської ради № 263 від 25.03.2018 року (а.с.4).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Позивачка з дітьми проживає у будинку матері, господарства не утримує, земельної ділянки у власності не має, отримує соціальну допомогу, що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, проте працездатний, інших утриманців не має, а тому спроможний надавати позивачці допомогу в утриманні їхніх спільних дітей. Доходи відповідача мінливі та нерегулярні, а відтак сплата аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. на кожну дитину (що становить близько половини прожиткового мінімуму) є обґрунтованою.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 200, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у сумі по 800 (вісімсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.05.2018 р. і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до чинного законодавства.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 08.10.2018 р.

Суддя Ратушняк І. О.