Справа № 523/7675/18
Провадження №2/523/3584/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"27" вересня 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_3, після уточнення якої просила суд визнати особу такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що ОСОБА_3 не проживає та не користується квартирою № 28 по проспекту Добровольського, 96, у м. Одесі з 31.07.2015 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 липня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 вересня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом, додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Відповідач заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів.

При цьому, позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено, про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Дослідивши матеріали справи,оцінивши в сукупності надані докази, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 23 липня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської нотаріальної контори ОСОБА_4, квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2.

Відповідно до довідки про склад сім'ї та прописку, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Факт не проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується актом, складеним ЖБК «Приморський-26» від 25.07.2018 р.

Проводячи оцінку аргументів ОСОБА_2, які ґрунтуються на поданих доказах, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності вони вказують на наявність підстав для захисту житлових прав та права власності позивача.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла,які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Однією з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України, до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником квартири, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Отже, положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК Української РСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.

Аналізуючи наведені норми законодавства та обставини, встановлені по справі, той факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає у квартирі з 2015 року, суд приходить до висновку, що відповідач, як особа, що понад один рік без поважних причин у спірній квартирі не проживає, власником квартири не є, комунальні послуги не сплачує, реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача, оскільки перешкоджає здійсненню права користування майном, відповідач втратив право користування спірною квартирою, тому позовні вимоги про визнання ОСОБА_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 64, 150, 156 ЖК Української РСР, ст. ст. 16, 385, 405 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 141, 206, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3, посвідка на проживання ОД 7533 видана 20.03.2009 р. ВГіРВОм. Одеси, інші відомості про особу невідомі), таким, що втратив право користування квартирою № 28 у будинку № 96, по проспекту Добровольського в м. Одесі.

Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3, посвідка на проживання ОД 7533 видана 20.03.2009 р. ВГіРВОм. Одеси, інші відомості про особу невідомі) з реєстраційного обліку з житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: