РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир - Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Корніюк Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до своєї дочки ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку, що належить на праві приватної власності позивачу за адресою: Волинська область, місто Володимир-Волинський, вул. Кунцевича, 11.

Свої вимоги мотивувала тим, що є власником вказаного будинку. Крім неї у даному будинку зареєстровано дві дочки ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2. Остання вже більше 5 років не проживає за даною адресою, проте своєї реєстрації в будинку не припинила. На усні прохання позивача щодо зняття з реєстрації жодним чином не відреагувала, що створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні належним майном, а також незручності матеріального характеру в частині оплати за комунальні послуги, кошти на які відповідачем не надаються.

Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку, що належить на праві приватної власності позивачу за адресою: Волинська область, місто Володимир-Волинський, вул. Кунцевича, 11.

В судове засідання позивачОСОБА_1 не зявилась, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 для участі у розгляді справи не зявилася, 02 жовтня 2018 року до суду подала заяву, за якою позовні вимоги визнала повністю, просила прийняти визнання позову та розглянути справу у її відсутність.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на положення ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи по суті без участі сторін та на підставі письмових доказів, долучених до позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв'язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є єдиним власником будинку, що належить їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: Волинська область, місто Володимир-Волинський, вул. Кунцевича, 11. Вказаний факт підтверджено позивачем копією договору купівлі-продажу від 01 листопада 1995 року та реєстраційним посвідченням № 438 від 20 листопада 1995 року.

Як стверджується довідкою про зареєстрованих та заборгованість за надані житловокомунальні послуги № 4341 від 10 вересня 2018 року разом із позивачем у вказаному будинку зареєстровані, її дочка ОСОБА_3, внук ОСОБА_4, та дочка, що є відповідачем у справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За твердженнями позивача відповідач не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, понад 5 років, що відповідачем не заперечується.

На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідностатті 317 ЦК України,власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Зі змістустатті 319 цього Кодексу вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Положеннямистатті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частина 2 ст.405 ЦК України, передбачає, що член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За наведених вище обставин та враховуючи, що відповідач ОСОБА_2, будучи зареєстрованою у будинку матері, в ній не проживає без поважних причин більше року , участі в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг не приймає, а тому вона втратила право користування даним житловим приміщенням.

Відповідно дост. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку.

Керуючисьст.ст. 2, 82, 206, 223, 247, а також на підставі ст.ст.317, 319, 321, 391 та 405 ЦК України , суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АС 034628, виданий Володимир-Волинським МВУМВС України у Волинській області 25 жовтня 1995 року, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: Волинська область, місто Володимир-Волинський, вул. Кунцевича, 11.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п.15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, у цей же строк з дня його отримання.

Суддя (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р.Вітер