Номер провадження 2/754/4391/18 Справа №754/4801/18
27 вересня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді : Галась І.А.
при секретарі - Кузнецовій К.П.
у відсутності сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
13 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2, 3-тя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.03.2011року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, актовий запис № 308. ІНФОРМАЦІЯ_3 від спільного шлюбу народився син - ОСОБА_3.
З дати одруження сім'я проживала за адресою: АДРЕСА_1. 21.11.2015 року ОСОБА_2 залишила сім'ю та по теперішній час за місцем проживання не з'являлася. Дані обставини підтверджуються Актами обстеження житлово- побутових умов № 260 від 27.07.2017 року та № 17 від 19.01.2018 року.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року зміненого рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком - ОСОБА_1.

Також рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року, залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2017 року з відповідача присуджено стягнення аліментів.

Вказане рішення не виконується, що стало підставою відкриття кримінального провадження № 0011028 від 16.08.2017 року.

Місце перебування ОСОБА_2 з листопада 2015 року достовірно не відомо, що стало підставою звернення до суду з поданням головного державного виконавця деснянського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Данилюка Р.В. про оголошення розшуку боржника. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року ОСОБА_2 оголошено у розшук.

На даний час Деснянським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання. Також 20.03.2018 року Деснянським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було проведено черговий розрахунок заборгованості по аліментам, що становить 52 098,00 грн.

Малолітній ОСОБА_3 тривалий час мав затримку мовлення, при цьому дозвіл на лікування в Мовному центрі було надано Службою у справах дітей Деснянської РДА, а не матір'ю дитини, що підтверджується витягом з протоколу № 13 від 20.07.2017 року. Такі дії Відповідачки стали підставою відкриття кримінального провадження № 0011321 від 23.08.2017 року. А незабаром. Медичним висновком № 54 від 07.09.2017 року малолітнього ОСОБА_3 визнано дитиною-інвалідом та видано відповідне посвідчення Серії НОМЕР_1.

Питання позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 вже ставало предметом судового розгляду.

Так, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року, залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відмовлено. Попереджено відповідачку ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина ОСОБА_3 та покладено на Службу у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації контроль за виконанням відповідачем ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно сина.

За результатами звернень Служби у справах дітей Деснянської РДА до ОСОБА_2 від 29.01.2018 року за № 01-04-319, № 01-04-320 та № 01-04-321 за всіма відомими адресами, відповіді так і не надійшло.

З наведеного вбачається, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що полягає в свідомому ухиленні від сплати аліментів, свідомому ненаданні дозволу на лікування дитини, відсутність спілкування з дитиною та проявів інтересу до її внутрішнього світу та особистості.

Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відношенні її малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідачка не з'явилась. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомляла. Поштова кореспонденція повернулась за закінченням встановленого строку зберігання.

Будь-яких заяв, клопотань зі сторони відповідача на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надходило.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся та був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу в порядку заочного провадження.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що що 18.03.2011 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, актовий запис № 308. ІНФОРМАЦІЯ_3 від спільного шлюбу народився син - ОСОБА_3.

З дати одруження сім'я проживала за адресою: АДРЕСА_1. 21.11.2015 року ОСОБА_2 залишила сім'ю та по теперішній час за місцем проживання не з'являлася. Дані обставини підтверджуються Актами обстеження житлово- побутових умов № 260 від 27.07.2017 року та № 17 від 19.01.2018 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 грудня 2016 року зміненого рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком - ОСОБА_1.

Також рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року, залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2017 року з відповідача присуджено стягнення аліментів.Вказане рішення не виконується, що стало підставою відкриття кримінального провадження № 0011028 від 16.08.2017 року.

Місце перебування ОСОБА_2 з листопада 2015 року достовірно не відомо, що стало підставою звернення до суду з поданням головного державного виконавця деснянського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Данилюка Р.В. про оголошення розшуку боржника. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року ОСОБА_2 оголошено у розшук.

На даний час Деснянським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання. Також 20.03.2018 року Деснянським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було проведено черговий розрахунок заборгованості по аліментам, що становить 52 098,00 грн.

Малолітній ОСОБА_3 тривалий час мав затримку мовлення, при цьому дозвіл на лікування в Мовному центрі було надано Службою у справах дітей Деснянської РДА, а не матір'ю дитини, що підтверджується витягом з протоколу № 13 від 20.07.2017 року. Такі дії Відповідачки стали підставою відкриття кримінального провадження № 0011321 від 23.08.2017 року. А незабаром. Медичним висновком № 54 від 07.09.2017 року малолітнього ОСОБА_3 визнано дитиною-інвалідом та видано відповідне посвідчення Серії НОМЕР_1.

Питання позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 вже ставало предметом судового розгляду. Так, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року, залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відмовлено. Попереджено відповідачку ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина ОСОБА_3 та покладено на Службу у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації контроль за виконанням відповідачем ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно сина. За результатами звернень Служби у справах дітей Деснянської РДА до ОСОБА_2 від 29.01.2018 року за № 01-04-319, № 01-04-320 та № 01-04-321 за всіма відомими адресами, відповіді так і не надійшло.

З наведеного вбачається, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що полягає в свідомому ухиленні від сплати аліментів, свідомому ненаданні дозволу на лікування дитини, відсутність спілкування з дитиною та проявів інтересу до її внутрішнього світу та особистості.

Судом встановлено, що відповідач, як мати неповнолітньої дитини, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, не виявляє по відношенню до дитини батьківської уваги та опіки, не цікавиться фізичним та психічним здоров'ям дитини.

Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, надано висновок № 102/03/31-5200 від 08.06.2018 р. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол засідання Комісії №9 від 24.05.2018р.).

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. за приписом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписом ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, будучи матір'ю малолітнього ОСОБА_3, свідомо ухиляється від виховання своїх батьківських обов'язків щодо свого малолітнього сина. Ухилення її від виконання батьківських обов'язків полягає у свідомому самоусуненні відповідача від виховання дитини, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку його природних здібностей та готування його до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи зазначене, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази, в їх сукупності та взаємозв'язку, вважає за можливе позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її малолітнього сина.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»,ст. ст. 12, 81,141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відношенні її малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: