Справа № 303/3780/18
ряд. стат. звіту - 49
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

02 жовтня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Монич В.О.

секретар судових засідань Штець І.І.

Справа №303/3780/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що між нею (ОСОБА_2.) та відповідачем ОСОБА_3 23 вересня 2047 року в Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального юстиції у Закарпатській області було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №406. Під час даного шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_4. Однак, на даний час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, дружина проживає разом з нею, а відповідач проживає окремо від них і в той же час фінансове утримання дитини не здійснює, не цікавиться нею, не дбає про її виховання. Так, на даний час, вона не отримує від батька дитини жодної допомоги, а працювати та отримувати дохід вона не може, так як дитина маленька і їй потрібна постійна її присутність. Тому на підставі вищенаведеного вона (ОСОБА_2.) звертається до суду та просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, 2018 року народження в розмірі 2000 грн., щомісячно і до досягнення нею повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання у розмірі ? частки від всіх видів доходу щомісячно і до досягнення доньки трьох річного віку.

Позивач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася.

Ухвалою суду від 03 липня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи відкласти на інший час, у зв'язку з тим, що його представник ОСОБА_5 знаходиться на лікування, однак однак підтверджуючий документ, що між ним укладено угода або Договір з адвокатом ОСОБА_5 та копію ордеру до заяви не долучив, а також не долучив до заяви докази того, що ОСОБА_5 дійсно перебуває на лікуванні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3, виданого Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстровано шлюб 23 вересня 2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №406 (а.с.6).

У сторін по справі, 25 лютого 2018 року народилася донька - ОСОБА_4, про що свідчить копія Свідоцтва про народження видане Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 02 березня 2018 року (а.с.7).

Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені

-2-

вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов'язок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Відповідно пункиту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум з 1 липня на дитину віком від 6 до 18 років становить - 1944 гривень, а для працездатних осіб - 1841 грн..

Згідно частини статті 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини 1 статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Нормою частини 2 статті 84 цього Кодексу встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

-3-

Так, судом знайдено підставність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 972 грн., яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні доньки мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому обов'язок відповідача ОСОБА_3 як батька утримувати та надавати доньці матеріальну допомогу.

Також, суд знаходить підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача аліменти на її утримання і до досягнення дитиною трьох річного віку, в розмірі 920 грн. 50 коп., але не менше відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути частково з відповідача ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 258,259, 263-265, 268, 280-282, 430ЦПК України, ст.ст. 75, 80, 84, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, Законом України "Про охорону дитинства", суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 972 (дев'ятсот сімдесят дві) гривні, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2018 року і до досягнення нею повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 920 (дев'ятсот двадцять) гривень 50 копійок, щомісячно і до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі - 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) гривні 60 копійок.

Відповідачу, який не з'явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, поштовий індекс - 89600.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код - НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, поштовий індекс - 89600.

Головуючий В.О.Монич