Справа № 149/2106/18
Провадження №2/149/694/18
Номер рядка звіту 45
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.2018 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ

До суду надійшла зазначена позовна заява, яка мотивована тим, що позивач являється власником квартири, що розташована в м. Хмільник Вінницької області по вулиці 1-го Травня, 60/15. В даній квартирі, окрім позивача також зареєстрована його онука ОСОБА_2, яка вже більше 14 років не проживає за місцем своєї реєстрації. Останнім відомим її місцем проживання було Німеччина, Фюрт, Рудольф-Шістл Штрасе, 15. Реєстрація відповідача у квартирі являється перешкодою у користуванні та розпорядженні власним майном позивача, що змусило звернутись його до суду.

Ухвалою від 21.09.2018 року відкрито позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

У підготовче засідання сторони на з"явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає та просить задоволити.

Суд, дослідивши докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності, позивачу на праві приватної власності належить двохкімнатна квартира, що розташована за адресою: м. Хмільник, вул. 1-го Травня, 60/15 (а.с5); згідно довідки, виданої відділом ведення реєстру територіальної громади, в вказаній квартирі зареєстрована крім інших осіб ОСОБА_2 (а.с.6); підтвердженням відсутності відповідача у житловій квартирі більше чотирнадцяти років є довідка, видана заступником голови житлового кооперативу №4 (а.с.7)

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно частин 1, 2 і 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Як визначено частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх досліджені приходить висновку, що відповідач понад один рік без поважної причини не проживає в належній позивачу квартирі. Підстав збереження за ОСОБА_2 жилого приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені частиною 3 ст. 71 ЖК України, не встановлено. Право власника даного житла - позивача ОСОБА_1 порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України підлягає захисту, а відповідно, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 72 ЖК України, ст.ст. 383,391,405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81, 259, 263-265,273,352,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за №15, яка знаходиться по вулиці 1-го Травня, 60 у місті Хмільнику Вінницької області.

Судові витрати розподілити згідно ст. 141 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Робак М. В.