Дата документу 26.09.2018 Справа № 554/4725/18
Провадження № 2/554/2339/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Галушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (36000, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (36000, АДРЕСА_1), треті особи ОСОБА_3 (36000, АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (36000, АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

21.06.2018 р. позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, відповідно до якого прохала суд визнати сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою за адресою АДРЕСА_1 та зняти останнього з реєстрації, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. У вказаному домоволодінні зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (син позивача), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (невістка позивача), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (онук позивача), ОСОБА_5, 2004 р. (онук позивача), ОСОБА_6 (онук позивача). Позивач зазначає, що фактично з 2009 року її син ОСОБА_2 не проживає з нею у вказаному домоволодінні. Зазначено, що шлюб між її сином та невісткою був розірваний на підставі рішення суду від 09.03.2016 р. Позивач також зазначає, що фактично відповідач проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 у новій сімї. У зв'язку із реєстрацією відповідача, позивач не має можливості оформити субсидію, вимушена сплачувати комунальні послуги із розрахунку на кількість фактично зареєстрованих осіб, що і стало підставою звернення останньої до суду з вказаним позовом.

Адвокат позивача - ОСОБА_7 26.09.2018 р. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 1/2 частиною житлового будинку (у складі квартири № 1) по вулиці Кагамлика, 24 в місті Полтаві, що належить ОСОБА_1. А також прохав суд, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Треті особи по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 17.07.2018 р. надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов, а також жодних заяв на адресу суду від останнього не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, про що постановлено ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частина жилого будинку з частиною надвірних будівель за адресою м. Полтава, вул. Кагамлика, буд. 24, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину, зареєстрованим в реєстрі 06.03.1973 р. за № 2-І605 (а.с 5).

Згідно з копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою м. Полтава, вул. Кагамлика, 24, що наявна в матеріалах спарви, житловий будинок має у складі три квартири, з яких квартира № 1 належить ОСОБА_1 (паспорт серії КН № 165620).

За вказаною адресою, згідно з довідкою № 2301 від 15.06.2018 р., виданою КП «ЖЕО «2», зареєстрована позивач - ОСОБА_1; відомості про склад сімї зазначено: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Відомості про адресу зареєстрованого місця проживання відповідача у АДРЕСА_1 також підтверджуються довідками Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради від 17.08.2018 року та від 03.09.2018 р., що надані на запит суду.

Згідно з даними Акту від 18 червня 2018 року відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 з серпня 2009 року; речей, які б належали йому, у тому числі індивідуального користування у приміщенні не виявлено. Акт складено за підписами сусідів ОСОБА_8 (АДРЕСА_2), ОСОБА_9 (АДРЕСА_3), ОСОБА_10 (АДРЕСА_3) та засвідчений підписом начальника КП «ЖЕО № 2», скріплений печаткою (а.с. 9).

Згідно з долученим до матеріалів справи заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09.03.2016 р. встановлено, що шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (невістка позивача, що зареєстрована за адресою домоволодіння позивача) розірвано (а.с.10). Обставин, які б мали значення при вирішенні вказаної цивільної справи, даним рішенням суду не встановлено.

До матеріалів справи позивачем долучено копію виконавчого листа, виданого по іншій справі, що стосується відповідача ОСОБА_2

Судом досліджено вказаний виконавчий лист виданий Октябрським районним судом м. Полтави в іншій справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей (а.с. 11). Згідно з вказаним виконавчим листом адресою Боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (відповідача у даній справі) вказано: АДРЕСА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місцем проживання, згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи є фіксацією фактичного місця її проживання. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З викладеного слідує, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб, і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Ураховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідач, є членом сімї позивача (сином), понад 9 років не проживає за адресою реєстрації, тобто у квартирі позивача, що належить останній на праві приватної власності, чим чинить перешкоди у користуванні майном власником, оскільки позивач зобовязана сплачувати комунальні послуги за вказаною адресою із розрахунку на всіх зареєстрованих у квартирі осіб та не має змоги реалізувати своє право на отримання субсидії.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог: в задоволенні позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, у розмірі 704,80 грн. Надмірно сплачений судовий збір стягненню з відповідача не підлягає, а може бути повернутий позивачу у встановленому Законом України "Про судовий збір" порядку.

Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненю сума понесених та підтверджених документально витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 29, 317, 319, 321, 391, ч. 2 ст. 405, ЦК України, ст. ст. 150, ЖК УРСР, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 2-5, 10, 76-89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (36000, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (36000, АДРЕСА_1), треті особи ОСОБА_3 (36000, АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (36000, АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 1/2 частиною житлового будинку (у складі квартири № 1) по вулиці Кагамлика, 24 в місті Полтаві, що належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт серії КН № 165620).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса 36000, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_2, адреса 36000, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса 36000, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_2, адреса 36000, АДРЕСА_1) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.О. Материнко