Провадження №2/760/7165/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

04.10.2018 року через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина.

08.10.2018 року було проведено підготовче судове засідання.

Зустрічна позовна заява передана головуючому у справі 10.10.2018 року.

Відповідач ОСОБА_2 просила прийняти до спільного розгляду з первісним позовом про розірвання шлюбу зустрічний позов про стягнення аліментів та об'єднати їх в одне провадження.

Позивач надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд вважає за можливе розглянути питання про прийняття зустрічної заяви до розгляду з первісним позовом без її участі.

Суд, дослідивши матеріали зустрічного позову вважає за необхідне відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви за таких обставин.

У відповідності до вимог ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову .

Як вбачається з матеріалів справи заявлені позовні вимоги зустрічного позову про стягнення аліментів не взаємопов'язані з первісним позовом про розірвання шлюбу, оскільки за змістом наведеної правової норми вимоги первісного і зустрічного позовів мають бути взаємовиключними, тобто задоволення одного позову має зумовлювати відмову у задоволенні зустрічного. Крім того, спірні правовідносини, на вирішення яких заявляються вимоги первісного і зустрічного позовів, мають випливати із одних правовідносин.

У даному випадку задоволення позову про розірвання шлюбу не може зумовлювати відмову у задоволенні позову про стягнення аліментів, крім того зустрічний позов про стягнення аліментів на утримання дитини ґрунтується на спірних майнових правовідносинах сторін, у той час як вимоги первісного позову заявлені, з метою зміни у судовому порядку особистих немайнових відносин подружжя, шляхом розірвання шлюбу.

Також, позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів розглядаються в порядку цивільного судочинства в різних провадженнях, а саме позовні вимоги про розірвання шлюбу розглядається в порядку загального позовного провадження, тоді як вимоги про стягнення аліментів розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Крім того, вимоги про стягнення аліментів можуть бути також заявлені в порядку наказного провадження.

Таким чином зустрічна позовна заява подана у порушення вимог ст. 193 ЦПК України, а тому не може бути прийнята до розгляду з первісним позовом про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. 193 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Роз'яснити позивачу за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернути відповідачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя