Провадження № 2/263/591/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Рябова С.М., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Ярового І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про захист прав споживачів, розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2017 року позивач звернулась з позовом до ККП «Маріупольтепломережа» про розірвання договору, про відпуск теплової енергії № 124 від 01.08.2014 року (далі - Договір № 124). В позовній заяві вказала, що між нею, як власником нерухомого майна, а саме приміщення АДРЕСА_1 та ККП «Маріупольтепломережа» укладено договір. Відповідно до п. 2.6 договору, відключення споживача від системи опалення та гарячого водопостачання може здійснюватися тільки про технічній можливості, наявності альтернативного джерела опалення, узгодженого в установленому порядку, дозволу основного власника приміщення та тільки після письмового попередження постачальника. В жовтні 2014 року вона відключила батареї від централізованого опалення та звернулась до відповідача з заявою в якій просила скласти спільний акт щодо відключення батарей від стояків, 17.10.2014 року ККП «Маріупольтепломережа» надала відповідь на її заяву з вказанням неможливості проведення відключення централізованого опалення. При неодноразовому зверненні до відповідача з заявами про складення спільного акту щодо надання тепла в приміщення АДРЕСА_1 , акт складено не було. 20.02.2017 р. на адресу відповідача була спрямована заява в якій вона повідомила ККП «Маріупольтепломережа» про фактичне припинення договірних відносин між ОСОБА_1 та ККП «Маріупольтепломережа», оскільки в нежилому приміщенні батареї відключені, стояки постачання тепла заізольовані. У зв'язку з тим що вона не потребує послуг відповідача, оскільки в приміщенні встановлені енергообігрівачі та ККП «Маріупольтепломережа» не прийняла до уваги її не бажання продовжувати договір № 124, просить розірвати договір про відпуск теплової енергії № 124 від 01.08.2014 р. укладений між нею та ККП «Маріупольтепломережа».

24.01.2018 року представником відповідача ККП «Маріупольтепломережа» до суду поданий відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в яких представник просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування відзиву зазначено, що 01.08.2014 року між ККП «Маріупольтепломережа» та ОСОБА_1 було укладено договір на відпуск теплової енергії № 124. Відповідно до дислокації до договору № 124, постачальник подає теплову енергію до нежитлового приміщення АДРЕСА_1 площею 30,30 кв.м., а споживач, відповідно до умов встановлених цим договором, зобов'язується прийняти та оплатити теплову енергію по затвердженим тарифам в строк, передбачений договором. Пункт 2.6 договору № 124 передбачає відключення споживача від системи опалення та гарячого водопостачання тільки при технічній можливості, наявності альтернативного джерела опалення, узгодженого у встановленому порядку та дозволу основного власника приміщення та тільки після письмового попередження постачальника. Однак відповідно до положень «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, відключення споживачів від мереж здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, так самовільне відключення від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води заборонено. А оскільки позивач самовільно відключив приміщення № 112 від мережі централізованого опалення, що заборонено законодавством, тому відсутні підстави для розірвання договору № 124 від 01.08.2014 року на відпуст теплової енергії.

06.09.2018 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача ККП «Маріупольтепломережа» про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ККП «Маріупольтепломережа» про захист прав споживачів, розірвання договору.

В судовому засіданні позивач підтримала позов, надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню, просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення, аналогічні письмовим запереченням проти позову.

Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 01.08.2014 року між ККП «Маріупольтепломережа» та ОСОБА_1 укладено Договір про відпуск теплової енергії № 124. Місцем виконання послуг є нежитлове приміщення АДРЕСА_1.

Зазначений договір відповідає типовому договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005р. № 630.

Умовами договору встановлено, що постачальник зобов'язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого опалення та підігріву питної води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і споживачем регулюють Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила).

Послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір)

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п.26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758, встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Позивач не зверталася до відповідної комісії та не отримувала дозвіл на відключення належного їй нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення, а виконала відключення самовільно. Посилання позивачки на те, що відключення приміщення від мереж централізованого опалення є правомірним, суд вважає безпідставними, оскільки без дотримання встановленої законодавством процедури, споживач не може бути відключений від мереж централізованого опалення.

Тому посилання позивача на те, що вона з 2017 року не є споживачем послуг відповідача, окільне не потребує їх послуг, не приймаються судом на підтвердження заявлених позивачем позовних вимог.

Частинами 1,3 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Як зазначено вище, відмова від послуг центрального теплопостачання споживача, а отже і відмова від договору № 124 від 01.08.2014 року укладеного між сторонами у справі, можлива лише з дотриманням умов визначених Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року.

Як на докази відсутності теплопостачання в нежитловому приміщенні позивач посилається на складений нею акт огляду опалення нежитлового приміщення АДРЕСА_1 від 29.01.2016 р.

З тексту акту вбачається, що комісією у складі трьох осіб за участю ОСОБА_1 було проведено огляд нежитлового приміщення АДРЕСА_1, та підтверджено, що в приміщенні демонтовані опалювальні прибори, однак інше джерело опалювання відсутнє.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Наданий позивачем акт не відповідає вимогам встановленим пунктами 33-39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, а тому не є допустимими доказами та відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України не беруться до уваги судом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проте , позивачем не вказано на яких підставах встановлених цим Кодексом чи іншим законом має бути розірвано вказаний вище договір.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Позивачем не надано доказів щодо відключення її від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води та прийнятого рішення щодо улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання квартири.

Враховуючи те, що Порядком передбачено відключення будинку в цілому від мережі теплопостачання, позивачеві надавалася відповідь ККП «Маріупольтепломережа» щодо неможливості відключення від мережі окремої квартири, тому вимоги позивача про захист прав споживачів, розірвання договору, не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 651-654 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про захист прав споживачів, розірвання договору - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Киян