Справа №461/2882/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Галицький районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Мисько С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03618, м.Київ, вул.Фізкультури 28Д) до ОСОБА_1 (79005, АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (79000, АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (79039, АДРЕСА_3) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 11.01.2006 року уклали кредитний договір № ML-601/001/2006, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 64 500,00 доларів США. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав договірних зобов'язань та станом на 13.09.2018 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 984 016,58 грн. та 377 203,08 грн. нарахованої пені. В забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору, 11.01.2006 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № SR-601/002/2006. 11 червня 2008 р. між Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-605/008/2008, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 74 880,00 доларів США. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав договірних зобов'язань та станом на 13.09.2018 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 1 121 292,56 грн. та 542 954,51 грн. нарахованої пені. В забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору, 11.06.2008 pоку між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № SR-605/008/2008. Таким чином, вважають, що своєю неправомірною бездіяльністю відповідачі порушили прийняті ними на себе зобов'язання, встановлені в кредитному договорі та договорі поруки. Просить позов задовольнити, стягнути суму заборгованості у повному обсязі та суму судових витрат.

23 липня 2018 року ОСОБА_1 подав до суду заяву у якій просив суд, на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України відмовити у задоволені позову у частині стягнення пені, так як вважає, що збитки позивачу не завдані.

30 липня 2018 року представником позивача подано в суд заяви про зменшення позовних вимог. У своїй заяві просять суд виключити ОСОБА_3 з числа відповідачів та просять стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь відповідача 984 016,58 грн. та пеню у розмірі 377 203,08 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов та уточнені вимоги підтримав, просить такий задовольнити.

ОСОБА_3 позов визнала частково. Підтримала заяву банку про зменшення позовних вимог та виключення її з числа відповідачів.

Інші учасники в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши думку учасників, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 11.01.2006 pоку між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» правонаступником якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір ML-601/001/2006.

Згідно з кредитним договором, а також на підставі кредитної заявки ОСОБА_1 банк надав відповідачу 1 кредит в сумі 64 500,00 доларів США.

18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н.

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № ML-601/001/2006 від 11/01/2006 року.

Таким чином, до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором № №ML-601/001/2006 від 11/01/2006 року.

ОСОБА_1, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядок та на умовах, що визначені кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється ОСОБА_1 щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку платежів.

В порушення зазначених вище умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки.

11.01.2006 року в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 по кредитному договору було укладено договір поруки № SR-601/002/2006 між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_2.

Відповідно до п. 1 ст. 553, п. 1 та п.2 ст. 554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Невиконанням своїх обов'язків за договором поруки, ОСОБА_2 порушив також положення вищевказаних норм законодавства.

11 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-605/008/2008.

Згідно з кредитним договором, а також на підставі кредитної заявки ОСОБА_1 банк надав відповідачу 1 кредит в сумі 74 880,00 доларів США.

18 Березень 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н.

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № ML-605/008/2008 від 11/06/2008 року.

Таким чином, до ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № ML-605/008/2008 від 11.06.2008 року. ОСОБА_1, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем 1 щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку платежів (додаток №1 до кредитного договору).

В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки.

11.06.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 по кредитному договору було укладено договір поруки № SR-605/008/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3.

Відповідно до п. 1 ст. 553, п. 1 та п.2 ст. 554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог та положення ст. 49 ЦПК України, суд виключає з числа відповідачів ОСОБА_3 ти вимоги в частині стягнення коштів за кредитним договором № ML-605/008/2008 від 11/06/2008 року.

Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення кредитного договору. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. При цьому суд виходить з того, що стягнення сум (відсотків) за ст. 1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до правил ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Суд також приймає до уваги заяву позивача щодо відмови у задоволенню позову в частині стягнення пені з огляду на наступне.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вказані обставини та аналізуючи ст. 16 ЦК України, яка визначає, що саме може бути збитками, суд приходить до висновку, що збитків в розумінні цієї статі позивачу не завдано.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, оскільки відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином не виконано зобов'язання за кредитним договором № ML-601/001/2006 від 11.01.2006 року, та договором поруки № SR-601/002/2006 від 11.01.2006 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, та на підставі ст.ст. 526, 530, 554, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: 79005, АДРЕСА_4 а, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії КВ 228599 виданий Шевченківським РВ УМВС України в Львівській області, 09.07.1999 року) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: 79000, АДРЕСА_5 б, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії КА 61623 виданий Галицьким РВ УМВС України в Львівській області, 28.10.1997 року) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03618, м. Київ, вул. Фізкультури, 28 Д, ідентифікаційний код 36789421, р/р 3333 в AT «ОТП Банк», МФО 300528) заборгованість за кредитним договором в сумі 984 016,58 грн.

В задоволені позову в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пені за несвоєчасне повернення суми кредиту в розмірі 377 203,08 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.10.2018 року.

Суддя І.Р.Волоско.