Провадження№2/235/1727/18
Справа №235/4309/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2018 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Генрієвича до ОСОБА_2 міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, переведення прав забудовника в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, переведення прав забудовника в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що його батько ОСОБА_3 за життя склав заповіт, відповідно до якого на випадок його смерті все майно, яке йому належало на день смерті, заповідав ОСОБА_1 У травні 2017 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Красноармійськ, вул.. 40 років Жовтня ( вул.. Маршала Москаленко), 77. Крім того, рішенням виконкому Красноармійської міської ради від 05.12.1990 року № 674 ОСОБА_3 було дозволено виконати капітальний ремонт будинку з будівлею гаражу на зареєстрованій за домоволодінням земельній ділянці по вул.. 40 років Жовтня ,77. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № 77 по вул.. Маршала Москаленка ( колишня вул.. 40 років Жовтня), складеного КП БТІ, готовність будинку складає 66%. Будинок не введений в експлуатацію, є обєктом незавершеного будівництва. Позивач просить визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул.. Маршала Москаленка, 77 та право забудовника щодо недобудованого будинку, що розташований за адресою: м. Покровськ, вул.. Маршала Москаленка, 77 з правом здачі будинку в експлуатацію та отримання документів, що посвідчують право власності.

В судове засідання позивач не зявився, просив справу слухати у його відсутність ( а.с. 56).

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутність ( а. с. 76).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченого заповіту від 30.09.2002 року, ОСОБА_3 все своє майно, яке буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось, і з чого не складалось, а також все те, що за законом має право, заповідав ОСОБА_1 ( а.с. 7)

В травні 2017 року ОСОБА_3 помер ( а. с. 8).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована на території м. Красноармійська по вул.. 40 років Жовтня,77, що підтверджено державним актом на право власності на землю серії ДН , виданого 26.01.1999 року.( а. с. 9).

Згідно рішення виконкому Красноармійської міської ради № 674 від 05.12.1990 року ОСОБА_3 надано дозвіл на капітальний ремонт будинку з добудовою тамбура, підняттям висоти стін, з переплануванням. ( а. с. 10).

Згідно довідки КП БТІ від 16.01.2018 року за № 38/01-02 до 01 січня 2013 року будинок № 77 по вул.. Маршала Москаленка в м. Покровськ в КП БТІ незареєстрований, 66% готовністю. ( а.с. 37).

Згідно довідки Міськрайонного управління у ОСОБА_2 районі та м. Мирнограді Головного Управління Держгеокадастру від 07.12.2017 року земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована у м. Покровськ, вул.. Маршала Москаленка, 77 належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН б/н від 26.01.1999 року, реєстр № 0290, кадастровий номер земельної ділянки відсутній ( а. с. 38).

Позивач як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ( а. с. 47).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.04.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. ( а. с. 13).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на ново строєне нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а і обєкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти не є обєктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно із нормами ст. ст. 364, 367 ЦК України.

Вищезазначені правові позиції викладені в постанові № 6-130 цс13 від 04.12.2013 року.

До завершення будівництва ( створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна).

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України « Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотраріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року та іншими нормативними актами.

У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з»ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Відповідно до пунктів 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у приват-ній власності громадян можуть перебувати жилі будинки, збудовані на відве-деній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах. Право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в екс-плуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Судом встановлено, що спадковий житловий будинок був перебудований ,проте його готовність становить 66%, що підтверджується технічним паспортом.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то в разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідно до правил ст.ст. 15,16, ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно.

Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Право особи на звернення до суду за захистом своїх прав також закріплено у ст. 4 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 Розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності на які виникли до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Належність спадкодавцю земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул.. Маршала Москаленка,77 підтверджено копією державного акту, серії ДН , виданого 26.01.1999 року.( а. с. 9),довідкою Міськрайонного управління у ОСОБА_2 районі та м. Мирнограді Головного Управління Держгеокадастру від 07.12.2017 року відповідно до якої земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована у м. Покровськ, вул.. Маршала Москаленка, 77 належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН б/н від 26.01.1999 року, реєстр № 0290 ( а. с. 38).

Оскільки позивачем прийнята спадщина після смерті ОСОБА_3 , який є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул.. Маршала Москаленка,77, та яким було на законних підставах здійснена перебудова житлового будинку, що розташований за адресою: м. Покровськ, вул.

Маршала Москаленка,77, проте будинок незакінчений будівництвом, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про переведення за ОСОБА_1 права забудовника після смерті ОСОБА_3, який помер в травні 2017 року, у тому числі право на здачу об»єкта нерухомості в експлуатацію, право отримання Свідоцтва про право власності, та право на державну реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними спорудами,та про визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Маршала Москаленка,77.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1218, 1233-1257, 1268 ЦК України , Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 Генрієвича до ОСОБА_2 міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, переведення прав забудовника в порядку спадкування задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 Генрієвичем,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А, на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул.. Маршала Москаленка,77 ( колишня вул 40 років Жовтня), переведення прав забудовника на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Покровськ Донецької області, Маршала Москаленка,77 ( колишня вул 40 років Жовтня), у тому числі право на здачу об»єкта нерухомості в експлуатацію, право отримання Свідоцтва про право власності, та право на державну реєстрацію права власності на житловий будинок , після смерті ОСОБА_3, який помер в травні 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: