Справа № 133/1245/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

19.10.2018 року

В складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині у спрощеному провадженні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 12801,20 грн. за кредитним договором № б/н від 20.03.2009 року, а також судові витрати у розмірі 1762.00 грн.

В своєму позові банк посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.03.2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначає, щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № б/н від 20.03.2009 року відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.04.2018 року має заборгованість 12801,20 грн., яка складається з наступного: 571,49 грн. - заборгованість за кредитом; 7603,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3540,00 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 585,77 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив розглядати справу без участі представника позивача.

Відповідач надала відзив на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги банку не визнає, просить відмовити у задоволенні за спливом строків позовної давності. Вказала, що строк дії кредитної картки закінчився 12.12.2009 року, а банк предявив позов до суду в червні 2018 року, тобто через 8,5 років після закінчення строку дії кредитної картки, знаючи про невиконані нею зобовязання. Таким чином, сплив строк загальної та спеціальної давності щодо вимог позивача за вказаним зобовязанням.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 20.03.2009 року, згідно якої вона ідентифікувалася та ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.8). ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9).

Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві (а.с.9).

При укладенні договору сторони керувались ч.1ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 6.5 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених вказаним кредитним договором.

Відповідно до п.6.6 умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку.

Згідно п.8.6 при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому вказаним договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2018 року має заборгованість 12801,20 грн., яка складається з наступного: 571,49 грн. - заборгованість за кредитом; 7603,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3540,00 грн. - заборгованість за пенею, що підтверджується наданим розрахунком (а.с.5-7).

Крім цього, позивач просить стягнути на користь банку штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 585 грн. 77 коп. - штраф (процентна складова).

Відповідач надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій просила застосувати строк позовної давності щодо стягнення основного боргу, пені та штрафів.

Згідно з договором строк його дії встановлений з дня підписання його сторонами. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії кредитної картки, тобто - 12/09. Станом на цю дату та на день розгляду справи судом зобов'язання позичальником не виконане.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. ст. 257, 261 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлена в три роки, щодо вимог про стягнення пені - один рік. Перебіг строку позовної давності за зобов'язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було відомо, що відповідач не виконує зобов'язання за кредитним договором, оскільки сплата коштів на виконання зобов'язання мала проводитись позивачу щомісячно. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.04.2018 року останній платіж в розмірі 50,00 грн. на погашення суми заборгованості було здійснено відповідачем 31.12.2011 року, а тому кінцевий строк позовної давності за вказаним кредитним договором становить 31.12.2014 року (а.с.5 зворот).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Банк не надав до суду договорів на отримання інших кредитних карток. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була видана лише одна кредитна картка, яка діяла до 12.2009.

З наданих позивачем документів неможливо встановити, чи погоджено сторонами з урахуванням положень ст. 259 ЦК України збільшення позовної давності, а тому суд виходить з її загальних строків.

За таких обставин у даному випадку строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості сплив 31.12.2014 року, в той час як з позовом до суду позивач звернувся лише 14.05.2018 року, що підтверджується конвертом про відправлення листа (а.с.26).

Представник позивача в позовній заяві не зазначив поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом. Права позивача були порушені 31.12.2011 р. невиконанням зобов'язання позичальником в цей термін. Позивач звернувся з позовом в травні 2018 р., тобто, після спливу трирічного строк з дати, визначеної для виконання зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Тому, з урахуванням всіх обставин в їх сукупності суд вважає, що позивач втратив право вимагати від відповідача повернення споживчого кредиту, строк дії якого минув, це є підставою для відмови у позові. А тому, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України в ред. 2017 р., ст. ст. 15, 16, 256, 257, 259, 261, 267, 526, 625, 634, 1050, 1054ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12801.20 грн. за спливом строків позовної давності.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Суддя: В ОСОБА_2.

19.10.2018