Справа №310/4366/18
Провадження №2/442/1877/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді Гарасимків Л.І.

з участю секретаря - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Валер»янівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 12.07.1992 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі ЗАГС Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 336. Від шлюбу у них народився один син : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружні відносини між ними почали псуватися декілька років тому. У відносинах виникла напруга, між ними виникали суперечності, вони не могли знайти спільної мови у вирішенні питань життя сім»ї. Почали часто виникати сварки. Спроби налагодити сімейне життя та знайти спільну мову виявилися невдалими. З червня 2016 року подружні відносини остаточно припинені, вони не ведуть спільного господарства , факчтино є чужими одне для одного. Побудова їхнього спільного майбутнього життя є неможливою, і за таких обставин збереження шлюбу є неможливим.

У судове засідання позивачка не з»явилась, однак подала суду заяву з проханням слухати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву про відкладення у зв»язку із лікуванням на строк один місяць, долучаючи до заяви довідку про те, що він знаходиться на «Д» обліку при ДРЛ № 4. Однак доказів про те, що він потребує лікування, що він знаходиться на лікуванні, докази не можливості прибути в судове засідання за станом здоров»я, останні не долучає. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові N 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зокрема у п.п. 10, 14, 15 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що сім'я сторін по справі остаточно розпалась і зберегти її неможливо, оскільки позивачка ОСОБА_1 Валер»янівна втратила почуття любові до відповідача ОСОБА_2. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, кожен живе своїм життям, спору про розподіл спільного майна не виникає. При таких обставинах суд вважає, що їхній шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 704.80 грн., що підтверджується квиитанцією. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 18, 19, 258, 352, 354, ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 Валер»янівною та ОСОБА_2, укладений 12.07.1992 року та зареєстрований у відділі ЗАГС Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 336, актовий запис № 336

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Валер»янівни судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану для внесенні відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Гарасимків Л.І.