Справа № 682/1989/18
Провадження № 2/682/799/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., позивача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Берездівської сільської ради, Славутської РДА про визнання права власності на майно в порядку спадкування,
06.07.2018 ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Берездівської сільської ради, Славутської райдержадміністрації Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, а саме по ? частини земельної частки (паю) розміром 2,90 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території дяківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, та належала ОСОБА_4 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0107717 від 22 січня 1997 року, а також по ? частини земельної частки (паю) розміром 2,90 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території дяківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, та належала ОСОБА_5 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0107824 від 22 січня 1997 року.
Позов обґрунтовують тим, що 21.12.1997 р. померла їхня баба ОСОБА_5, спадкоємцем після її смерті є тітка позивачів ОСОБА_4, яка померла 13.07.2000 року. 10.07.2000 року ОСОБА_4 зробила заповідальне розпорядження згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла племінникам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках. Проте нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що заповіт посвідчений завідувачем хірургічного відділення Славутської ЦРЛ від 10.07.2000 року не був зданий на реєстрацію нотаріусу.
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали.
Представник відповідача в особі Берездівської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце та розгляду справи, не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.
Представник Славутської районної державної адміністрації в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце та розгляду справи, не зявився.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що за даними копії свідоцтва про смерть серії І-БВ №070553, ОСОБА_5 померла 21 грудня 1997 року в селі Дяків Славутського району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис №26.
За даними копії свідоцтва про смерть серії І-БВ № 132541, ОСОБА_4 померла 13 липня 2000 року в селі Дяків Славутського району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис №6 (а.с.7-8).
За даними свідоцтва про народження серії ІІ-БВ № 293872 від 09.12.1981 р. ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_6 (а.с.9).
За даними довідки № 204 від 11.06.2018 року, виданої Берездівською сільською радою Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_5. яка померла 21.12.1997 року, постійно проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з нею на день смерті була зареєстрована і проживала її дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).
Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ 0107824 від 22.01.1997 року, ОСОБА_5 належало право власності на земельну частку (пай) розміром 2,90 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває у колективній власності військового сільськогосподарського підприємства «Зоря» с. Дяків Славутського району Хмельницької області (а.с.22).
Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ 0107717 від 22.01.1997 року, ОСОБА_4 належало право власності на земельну частку (пай) розміром 2,90 умовних кадастрових гектарів у землі, яка перебуває у колективній власності військового сільськогосподарського підприємства «Зоря» с. Дяків Славутського району Хмельницької області (а.с.21).
Із заповіту від 10.07.2000 року, слідує, що ОСОБА_4 зробила заповідальне розпорядження згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла племінникам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках (а.с.16).
Отже, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4 увійшли земельні ділянки загальною площею 2,90 ум.кад.га. розташовані на території Дяківської сільської Славутського району Хмельницької області.
Згідно відповіді нотаріуса від 08.06.2018 року №704/02-14 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що заповіт посвідчений завідувачем хірургічного відділення Славутської ЦРЛ від 10.07.2000 року не був зданий на реєстрацію (а.с.23).
Згідно даних спадкової справи № 171/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4 жодних інших спадкоємців, крім позивачів немає.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст.ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Позивачі, які є спадкоємцями за заповітом, скористалися своїм правом та подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини за заповітом. Разом із тим, не можуть реалізувати своє право на спадщину, оскільки заповіт, зроблений на їхню користь ОСОБА_4 не був зареєстрованим у встановленому законодавством порядку.
Оцінюючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до переконання, що дана обставина не може бути перешкодою для визнання за ними права власності на спірні земельні ділянки, оскільки порушення вимог реєстрації заповіту було допущене не з їхньої вини.
Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи наявність права у позивачів на спадкування за заповітом, після смерті тітки ОСОБА_4, яка померла 13 липня 2000 року, неможливість належним чином користуватися та розпоряджатися спадковим майном, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 247, 263-265, 273, 354, 355ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 (зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) право власності на спадкове майно, а саме по ? частини земельної частки (паю) розміром 2,90 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території Дяківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0107717 від 22 січня 1997 року.
Визнати за ОСОБА_1 (зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) право власності на спадкове майно, а саме по ? частини земельної частки (паю) розміром 2,90 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території дяківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0107824 від 22 січня 1997 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.