12 жовтня 2018 року місто Чернігів
Справа №751/5706/18
Провадження№2/751/1377/18
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Ченцової С.М.
секретаря судового засідання Безкоровайна Н.В.
учасники справи:
в судове засідання не прибули
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить: визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2007 року вона являється власником квартири за адресою: АДРЕСА_3. У вказаній квартирі зареєстрована її колишня невістка ОСОБА_2П, 06.05.2014 року шлюб з її сином ОСОБА_3 було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач виїхала з квартири разом зі своїми речами та з цього часу у квартирі не проживає. Перепон відповідачу у користуванні квартирою позивач не чинила. Згідно акту від 21.05.2018 року встановлено та підтверджено свідками, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2014 року. Реєстрація відповідача порушує її права власності, вона позбавлена можливості оформити субсидію на оплату житла. Посилаючись на ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України просить задовольнити даний позов.
Позивач, представник позивача в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлено належним чином, 12.10.2018 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2007 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4 (ОСОБА_4) у м. Чернігові (а.с.5-6).
У квартирі АДРЕСА_5, крім позивача, зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою про склад сім»ї, виданою ТОВ «Майас Сілтумс» (а.с.7).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.
Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_6 (Стаханівців) в м. Чернігові є майном (житлом) позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В позові ОСОБА_1 стверджувала, що відповідач, яка доводиться їй колишньою невісткою з січня 2014 року, тобто більше 1 року, не проживає в квартирі належній позивачу.
21.05.2018 року сусідами був складений акт, затверджений майстром ТОВ «Майас Сілтумс», в якому зазначено, що ОСОБА_2 в АДРЕСА_7 зареєстрована, але фактично не проживає з січня 2014 року (а.с.9).
На думку суду позивачка довела той факт, що відповідачка понад один рік не проживає за місцем реєстрації, отже на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням.
Керуючись статтями 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, статтями 259, 265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. М. Ченцова