Ухвала

18 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 761/20362/18

провадження № 61-44678ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції України у м. Києві про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся 25 вересня 2018 року до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: для сплати судового збору. На виконання ухвали Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано до суду заяву, у якій фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вказує, що: звільнений від сплати судового збору на підставі частин третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»; ще однією підставою для звільнення позивача від сплати судового збору є отримання доходу у 2017 року у розмірі 50 грн і сума судового збору перевищує 5% від його річного прибутку, що підтверджується копією квитанції про сплату єдиного податку за 2017 рік. На підтвердження вказаних обставин надає копію фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 10 лютого 2018 року на суму 2,55 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Аналіз заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 свідчить, що вказані обставини (дохід 50 грн; сплата податку у розмірі 2,55 грн), не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. Оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 і відсутність у нього інших доходів.

Окрім цього, посилання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі частин третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими, оскільки положення Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини не поширюються.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір 1 762,00 грн, який визначено в ухвалі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до УК у Печерському районі (Печерс. р-н) 22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку - 207. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та доданих до нього матеріалів свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

Керуючись статтями 120, 127, 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 09 листопада 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат