У Х В А Л А

17 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 127/25132/17

Провадження № 14-453цс18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н.П.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача банківських послуг, визнання незаконними повідомлень та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2018 року (суддя Король О. П.) та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року (у складі колегія суддів Медяного В. М., Матківської М. В., Сопруна В. В.),

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (далі - уповноважена особа Фонду), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), про захист прав споживача банківських послуг, визнання незаконними повідомлень та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 квітня 2016 року ОСОБА_3 уклала з Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі - ПАТ «Банк Михайлівський») договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-051-000002312, згідно з умовами якого банк відкрив на її ім'я поточний рахунок № НОМЕР_1 для зберігання грошей, на який позивачем були внесені 50 тис. грн, що підтверджується квитанцією від 25 квітня 2016 року № 5856329.

Позивач мала намір укласти з ПАТ «Банк Михайлівський» депозитний договір, але працівник банку її вмовив укласти такий договір з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» на більш вигідних умовах, зокрема у зв'язку з вищими відсотками по вкладах.

25 квітня 2016 року позивач через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» уклала з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» договір «суперкапітал» (новий) № 980-051-000227399 з виплатою процентів щомісячно, згідно з умовами якого ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» приймає у власність від ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 50 тис. грн та зобов'язується сплачувати їй проценти та повернути кошти у безготівковій формі на поточний рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський».

Рішенням Правління Національного банку України від 23 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» визнано неплатоспроможним, а рішенням Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк Михайлівський» і розпочато процедуру ліквідації банку.

18 серпня 2016 року позивач подала заяву уповноваженій особі Фонду про включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. У вересні 2016 року позивач отримала повідомлення від уповноваженої особи Фонду, в якому було зазначено, що переказ коштів (транзакція), здійснений на її рахунок є нікчемним.

ОСОБА_3 21 лютого 2017 року подала заяву до ПАТ «Банк Михайлівський» про включення її до переліку вкладників та відшкодування коштів на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг».

Листом від 3 жовтня 2017 року їй повідомлено, що договір від 25 квітня 2016 року, укладений з ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», не відповідає вимогам зазначеного закону за своїм суб'єктним складом, оскільки укладений без участі представника ПАТ «Банк Михайлівський», а тому відсутні правові підстави для її включення до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Зважаючи на наведене, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними повідомлення уповноваженої особи Фонду про визнання переказу коштів нікчемним та бездіяльність уповноваженої особи Фонду щодо не включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано незаконними повідомлення про нікчемність правочину уповноваженої особи Фонду від 16 вересня 2016 року № 3Г1(К)/19527/1 щодо визнання нікчемною операції переказу коштів (транзакції) ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» 19 травня 2016 року в сумі 50 тис. 816 грн 99 коп. на рахунок № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, та повідомлення від 3 жовтня 2017 року № 3Г/22438 про відсутність правових підстав про включення ОСОБА_3 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; зобов'язано уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_3 до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 50 тис. 816 грн 99 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що визнання нікчемним правочину позивача є таким, що суперечить правилам статті 216 ЦК України та статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції вмотивована тим, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що перерахунок (повернення) грошових коштів від ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» на банківський рахунок позивача та визнання таких операцій (транзакцій) з перерахування грошових коштів не може бути визнано нікчемними правочинами за приписами статті 216 ЦК України та статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з чим повідомлення відповідача про нікчемність правочину є незаконними. Щодо доводів відповідача про порушення предметної юрисдикції, апеляційний суд зазначив, що спір у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки питання визначення юрисдикції уже вирішувалось у цій справі. Зокрема, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2017 року відмовлено у відкритті провадження у цій справі, оскільки заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства. Проте ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27 грудня 2017 року зазначену ухвалу скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки встановлено, що ця справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У липні 2018 року уповноважена особа Фонду звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, а провадження у справі закрити.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15 щодо дотримання правил предметної юрисдикції.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п'ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 26 вересня 2018 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Оскільки уповноважена особа Фонду оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, на підставі яких постановлено ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року, обґрунтованими та приймає справу до розгляду.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із частиною тринадцятою вказаної статті розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, статтями 401 - 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача банківських послуг, визнання незаконними повідомлень та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2018 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження на 14 листопада 2018 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: вул. Пилипа Орлика, 8, м. Київ.

3. Надіслати копію цієї ухвали учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко
В. В. Британчук Л. І. Рогач
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О. С. Ткачук
О. Р. Кібенко О. Г. Яновська
В. С. Князєв