Справа № 133/853/18
Провадження № 22-ц/772/1976/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 рокуСправа № 133/853/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого (судді-доповідача): Оніщука В.В.,

Суддів: Медяного В.М., Шемети Т.М.,

за участю секретаря Богацької О.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_4

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 липня 2018 року, ухвалене у складі судді Сєчка В.Л. в приміщенні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів.

Позов мотивувала тим, що рішенням Козятинського міськрайонного суду від 10 травня 2007 року на її користь стягнуті аліменти з відповідача на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак, на даний час змінився мінімальний розмір аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому просила суд збільшити розмір стягуваних аліментів та стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, а позивач не довела, що у неї відбулися зміни, які зумовлюють можливість збільшення розміру аліментів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нове, яким її позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції прийшов помилкового висновку, про те, що у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів шляхом винесення відповідної постанови.

Вважає, що державним виконавцем не може бути змінено розмір визначених судом аліментів, оскільки до його повноважень входить лише вирахування їх суми для стягнення.

У встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Апеляційний суд у складі судової колегії, розглядаючи справу за наявними у справі матеріалами, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17 січня 2002 року.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 травня 2007 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повноліття дитини, починаючи з 27 лютого 2007 року.

Переглядаючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України - 30%).

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції виходить з того, що суд першої інстанції не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначено законом. Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено законом (частина друга статті 182 СК України).

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для зміни розміру аліментів.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції про відмову в позові з урахуванням підстав позову.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ В.М. Медяний

/підпис/ Т.М. Шемета

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Оніщук