Справа № 703/1755/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування судового наказу

12 жовтня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Борєйко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №703/1755/18, 2-н/703/31/18 від 23 червня 2018 року, виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за результати розгляду заяви Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дана» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з утримання будинку та прибирання прибудинкової території за період з січня 2017 року по травень 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з заявою, в якій просить: скасувати судовий наказ №703/1755/18, 2-н/703/31/18 від 23 червня 2018 року, виданий Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з неї на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дана» - 2165 (дві тисячі сто шістдесят пять) гривень 34 копійки заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з січня 2017 року по травень 2018 року, 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору та 50 (пятдесят) гривень витрат повязаних з вибуванням доказів; стягнути з ОСББ «Дана» на її користь 88 гривень 10 копійок за подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву обґрунтовує тим, що 23 червня 2018 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області виданий судовий наказ про стягнення з неї заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з січня 2017 року по травень 2018 року, судового збору та витрат, повязаних з витребуванням доказів. Вважає, що вказаний судовий наказ слід скасувати, так як із заявою про видачу такого звернулася особа, якій не належить і у якої відсутнє право вимоги, існує повна необґрунтованість вимог заявника, існує спір про право, відсутні правовідносини між боржником та заявником, заявлено вимогу, яка ґрунтується на відсутності правочину, вчиненому у письмовій формі.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 жовтня 2018 року заявнику ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду з заявою про скасування судового наказу №703/1755/18, 2-н/703/31/18 від 23 червня 2018 року виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області.

Вивчивши матеріали справи, заяву про скасування судового наказу та додані до неї письмові докази, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.170 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Аналізуючи вищевказану норму ЦПК України, суддя приходить до висновку, що за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу може бути прийняте лише рішення про скасування судового наказу, при цьому підставою такого рішення являється сам факт подачі заявником заяви про скасування судового наказу, яка відповідає вимогам ст.170 ЦПК України та відсутністю підстав для її повернення заявнику.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу №703/1755/18, 2-н/703/31/18 від 23 червня 2018 року виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, при цьому підстав для повернення вказаної заяви заявнику, під час постановлення такої, не встановлено.

При цьому, з заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу вбачається спір про право, оскільки заявник в повному обсязі заперечує проти вимог стягувача, який може бути вирішений судом лише в разі звернення ОСББ «Дана» до боржника з відповідним позовом.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Враховуючи, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов'язує перевіряти наявні матеріали справи.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також, згідно ч.1 ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року, набула чинності для України 11 вересня 1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

На підставі вищевикладеного, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_3 в частині скасування судового наказу №703/1755/18, 2-н/703/31/18 від 23 червня 2018 року, виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з неї на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дана» - 2165 (дві тисячі сто шістдесят пять) гривень 34 копійки заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з січня 2017 року по травень 2018 року, 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору та 50 (пятдесят) гривень витрат повязаних з вибуванням доказів, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Крім того, як вбачається з квитанції №0.0..1 від 10 вересня 2018 року, ОСОБА_1 при подачі заяви про скасування судового наказу сплатила судовий збір в сумі 88 гривень 10 копійок.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, стягнення судового збору за подання заяви про скасування судового збору з особи, яка заявила вимогу про видачу судового наказу чинним законодавством України не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що вимога ОСОБА_2 про стягнення з ОСББ «Дана» судового збору, сплаченого нею при подачі до суду заяви про скасування судового наказу не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.141, 164, 170, 171, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №703/1755/18, 2-н/703/31/18 від 23 червня 2018 року виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за результати розгляду заяви Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дана» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з утримання будинку та прибирання прибудинкової території за період з січня 2017 року по травень 2018 року задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ №703/1755/18, 2-н/703/31/18 від 23 червня 2018 року виданий Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Дана» - 2165 (дві тисячі сто шістдесят пять) гривень 34 копійки заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з січня 2017 року по травень 2018 року, 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору та 50 (пятдесят) гривень витрат повязаних з вибуванням доказів.

У задоволення інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Роз'яснити стягувачу Обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Дана», що воно має право звернутися до суду із вимогами, зазначеними у заяві про видачу судового наказу, в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Борєйко