ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» жовтня 2018 року

м. Харків

справа № 629/3136/17-ц

провадження № 22ц/818/258/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.,

учасники справи:

заявник - Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області,

заінтересована особа - ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 вересня 2018 року в складі судді Ткаченка О.А.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території, захоронення та вивозу твердих побутових відходів.

26 вересня 2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області видано судовий наказ.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу, в якій міститься клопотання про поновлення строку.

Клопотання про поновлення строку мотивовано тим, що 16 липня 2018 року вона дізналась від державного виконавця про те, що Лозівським міськрайонним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з неї заборгованості за комунальні послуги.

Вказала, що лише 07 серпня 2018 року вона ознайомилась з матеріалами справи та отримала копію судового наказу.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 вересня 2018 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу - відмовлено, заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції; вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що вона дізналась про судовий наказ від виконавчої служби, оскільки в письмовій формі надісланих судом на її адресу листів вона не отримувала, а тому не знала про існування судового наказу; що копію судового наказу вона отримала лише 07 серпня 2018 року, заяву про його скасування подала 08 серпня 2018 року, тобто у передбачений законом строк.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Коваленко І.П. від 24 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі та вирішено розглядати справу без повідомлення учасників справи.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Згідно з пунктом 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд Харківської області та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

На підставі Указу Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 судді, які здійснювали правосуддя в Апеляційному суді Харківської області переведені до новоутвореного Харківського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року повідомлення про початок роботи Харківського апеляційного суду оприлюднено в газеті «Голос України» № 185 (6940).

03 жовтня 2018 року справу передано до Харківського апеляційного суду.

08 жовтня 2018 року за допомогою автоматизованого розподілу справ між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ Бурлака І.В. розподілено цивільну справу № 629/3136/17-ц (22ц/818/258/18) за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території, захоронення та вивозу твердих побутових відходів.

18 жовтня 2018 року від Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав, що ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, тому апеляційна скарга є необгрунтованою.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З частини 2 статті 369 ЦПК України вбачається, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, ухвалу суду - скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, оскільки не отримання ОСОБА_3 кореспонденції, яка надходила на її адресу, зумовлено її суб'єктивною поведінкою, підстав вважати, що ОСОБА_3 пропустила строк на подання заяви про скасування судового наказу з поважних причин, немає.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 170 ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Частиною 1 статті 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 2 статті 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

При цьому, поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі (справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) підстави для поновлення строків для оскарження, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (справа «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до статті 104 ЦПК України (в редакції, чинній на момент видачі судового наказу) після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача з копіями доданих до неї документів. Копія судового наказу разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною 6 статті 100 цього Кодексу.

Днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення. У разі якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 вересня 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області заборгованості за послуги з холодного водопостачання і водовідведення, централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкової території, захоронення та вивозу твердих побутових відходів в розмірі 12935,58 грн. та судовий збір в розмірі 800,00 грн. та цього ж дня на адресу боржника, судом першої інстанції направлено копію судового наказу.

07 листопада 2017 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області повернуто поштове відправлення з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.32-33).

Копію оскаржуваного судового наказу ОСОБА_1, через свого представника, отримала лише 07 серпня 2018 року (а.с.35), а заяву про скасування судового наказу подала 08 серпня 2018 року, чим і мотивувала своє клопотання про поновлення строку.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку для звернення з заявою про скасування судового наказу на підставі того, що не отримання нею кореспонденції, яка надходила на її адресу, зумовлено її суб'єктивною поведінкою, суд першої інстанції формально підійшов до вирішення цього питання, не звернув уваги на те, що поштове відправлення з відміткою за закінченням терміну зберігання не є належним повідомленням, не навів інших належних підстав щодо обґрунтування невизнання поважними причин пропуску строку на звернення до суду з відповідною заявою та помилково повернув заяву про скасування судового наказу ОСОБА_1, чим порушив її право доступу до правосуддя.

За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Оскільки справу по суті не розглянуто, питання щодо вирішення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 вересня 2018 року - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2018 року.