Справа № 308/9678/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі Матіко Я.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м.Ужгород, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 01 березня 2014 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороді, про що зроблено відповідний запис за № 73. Від даного шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалось, причиною припинення спільного життя стало неспівпадіння поглядів на життя та несумісність характерів, через що у сторін почалися суперечки та сімейні сварки. В результаті таких взаємовідносин, ведення між подружжям спільного господарство остаточно припинено, більше шести місяців проживають окремо.

За таких обставин, позивач просить шлюб укладений 01.03.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Надала суду заяву відповідно до якої заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 відповідно до якої, останній проти розірвання шлюбу не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засіданні суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 120286 від 12.09.2014 року - 01 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 73.

У подружжя народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 299075 від 09.09.2014 року.

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, близько шести місяців проживають окремо, тобто даний шлюб існує тільки формально.

Спорів щодо поділу спільного майна, визначення місця проживання малолітніх дітей сторонами не заявлялося.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112 СК України, 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 01 березня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 73 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 05.10.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4