Справа № 489/5240/18
Номер провадження 2/489/2395/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Тихонової Н.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача із вказаним позовом, яким просив визнати дійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 29.12.2001 року між сторонами.

Вказувала, що 29.12.2001 р. вона придбала у відповідача вказану квартиру, оформивши договір купівлі-продажу на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі, однак через необізнаність сторін договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений, а лише зареєстрований на біржі. Після укладання договору відповідач звільнила квартиру від особистих речей та майна, передала позивачу ключі від неї, технічну документацію, водночас позивач почав користуватися спірною квартирою та продовжує нею користуватись по теперішній час.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона не має можливості розпоряджатися належним їй майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавець ніяких претензій не предявляє, однак від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Представник третьої особи Миколаївської універсальної товарно-сировинної біржі своїм правом на подання пояснень не скористався.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленнями (викликом) сторін не надходило, відтак суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без участі сторін.

Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини, суд виходить з такого.

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 05.11.2001 р., зареєстрованого в Миколаївському БТІ від 15.01.2002 р. за №18618.

29.12.2001 р. на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі був зареєстрований Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3, що діяла від свого імені та від імені свої неповнолітньої доньки ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_1, - з іншої сторони.

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст.ст.57,58 Конституції України, ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до положень п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у лютому 1999 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 225 ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

Згідно із ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обовязковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов'язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Разом з тим, позивач на теперішній час не має можливості зареєструвати своє право власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з відповідачем, через те, що на час укладання договір не був нотаріально посвідчений, а відповідно його форма не відповідала формі, передбаченій діючим законодавством.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд оцінює докази відповідно до вимог ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач не має можливості усунути порушення його прав на теперішній час в позасудовому порядку, суд вважає, що заявлені вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3, що діяла від свого імені та від імені свої неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з однієї сторони, та ОСОБА_1, - з іншої сторони, зареєстрований 29.12.2001 р. на Миколаївській універсальній товарно-сировинній біржі за № 3398-л дійсним.

Позивач - ОСОБА_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

Відповідач - ОСОБА_2, остання відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 12.10.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова