КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/796/3023/2018 року Головуючий у 1-й інстанції: Корнієнко С.В.
У Х В А Л А

16 жовтня 2018 року Київський апеляційний суд у складі судді Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2018 року, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування , за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи : Васильківська міська рада Київської області, Васильківська міська державна нотаріальна контора Київської області, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на частку нерухомості в спільній власності та за позовом ОСОБА_2 до Васильківської міської ради Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання майна спільною власністю, виключення майна із спадкової маси та визнання права власності , -

у с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив суд визнати за ним, як спадкоємцем його померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1, батька ОСОБА_6, право власності на 1/4 об'єкта незавершеного будівництва, яким являється недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_1.

У березні 2015 року ОСОБА_4 пред'явила зустрічний позов, у якому з урахуванням уточнених вимог, просила встановити факт її проживання зі ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з липня 2002 року до серпня 2014 року; визнати недобудований будинок за адресою: АДРЕСА_1, їх спільною сумісною власністю, визнати за нею право власності на 1/2 даного об'єкта незавершеного будівництва, та виключити цю частку із спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_6.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2017 року об'єднано в одне провадження позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з позовними вимогами ОСОБА_2 до Васильківської міської ради Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання майна спільною власністю, виключення майна із спадкової маси та визнання права власності, який ОСОБА_2 подано 12.04.2016 року.

У вказаному позові ОСОБА_2 просила :

- визнати недобудований будинок в АДРЕСА_2 спільною власністю ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_6;

- виключити зі спадкової маси ? частки будівельних матеріалів, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнати право власності за нею на ? будівельних матеріалів як гарантованої частки позивача в спільному майні ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_6, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати право власності за нею на ? будівельних матеріалів як гарантованої частки померлого ОСОБА_6 на підставі домовленості померлого ОСОБА_6 з позивачем у зв'язку з самостійним утриманням нею спільної доньки ОСОБА_5 після фактичного припинення шлюбних відносин.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2018 року первісний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? об'єкта незавершеного будівництва - будинок АДРЕСА_3. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року по 14 серпня 2014 року. Визнано об'єкт незавершеного будівництва - будинок АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Визнано за ОСОБА_4 в порядку поділу спільної сумісної власності право власності на ? об'єкта незавершеного будівництва - будинок АДРЕСА_3. У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням суду, ОСОБА_2 04.10.2018 року подала апеляційну скаргу, адресовану Апеляційному суду Київської області, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Указом Президента України від 29.12.2017 року за № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» відповідно до підпункту 6 пункту 161 розділу XV &qu0c;Перехідні положення&qu ; Конституції України, частини третьої статті 19, частини другої статті 26, пункту 40 розділу XII &quад;Прикінцеві та перехідні положення&quоб; Закону України &q?ло;Про судоустрій і статус суддів&quап; ліквідовано Апеляційний суд міста Києва і Апеляційний суд Київської області та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02.10.2018 року за № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03.10.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ( п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що при проголошенні рішення суду учасники справи присутні не були, копію рішення суду від 06.08.2018 року після його складення судом учасникам справи направлена не була, а отримана ОСОБА_2 у суді першої інстанції 27.09.2018 року.

Ураховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду, то остання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Разом з тим апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 не може бути відкрито, оскільки вона не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме: п. 7 ч. 2 зазначеної статті.

Як убачається з матеріалів справи, то оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене за трьома позовами - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Заявляючи клопотання про скасування рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2018 року частково в частині задоволення позовних всіх вимог ОСОБА_4, ОСОБА_2 про подальші дії суду апеляційної інстанції відповідно до його повноважень щодо вимог ОСОБА_4 не вказує, як і не зазначає дій суду щодо її зустрічного позову відповідно до заявлених нею позовних вимог 12.04.2018 року ( а.с. 26 провадження №362/1645/16-ц).

До того ж апеляційна скарга не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме - п. 3 ч. 2.

Як убачається з апеляційної скарги, то вона не містить ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) , їх місце проживання чи перебування, представників учасників справи, які приймали участь у справі, представляючи інтереси ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2, а також не містить повне найменування (для юридичних осіб) інших учасників справи - третіх осіб, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) - Васильківська міська рада Київської області, Васильківська міська державна нотаріальна контора Київської області.

Отже, ОСОБА_2 необхідно подати до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу в новій редакції з зазначенням учасників справи та їх представників, конкретизацією клопотання особи, що подає скаргу, з наданням її копії та доданих письмових матеріалів відповідно до їх кількості як того вимагає п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Крім того апеляційна скарга ОСОБА_2 не в повному обсязі оплачена судовим збором.

До апеляційної скарги зокрема додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК).

Підпунктом 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви , іншої заяви і скарги.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і

немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі об'єднання суддею в одне провадження кількох однорідних позовних вимог ( ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Як убачається з апеляційної скарги ОСОБА_2, то остання не погоджується з рішенням суду, ухваленого за результатами розгляду об'єднаних однорідних позову ОСОБА_4 та свого позову.

ОСОБА_4 до суду пред'явлено позов у 2015 році, який складається з двох вимог немайнового характеру ( встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ; виключення частки із спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_6.) та однієї вимоги майнового характеру ( визнання за нею право власності на 1/2 даного об'єкта незавершеного будівництва).

Згідно з підпунктом 1, 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на час подання ОСОБА_4 позову в березні 2015 року , ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, а немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати , встановленої на 1 січня календарного року , в якому відповідна заява подається до суду ( січень 2015 року - 1218 грн. ( 3 розміри 3654,00 грн.), 0,2 розміру - 243,60 грн.).

ОСОБА_2 у квітні 2016 року до суду пред'явлено позов, який складається з однієї вимоги немайнового характеру (виключення зі спадкової маси ? частки будівельних матеріалів) та вимоги майнового характеру (визнання недобудованого будинку спільною власністю; визнання права власності на ? будівельних матеріалів як гарантованої частки позивача в спільному майні; визнання права власності на ? будівельних матеріалів як гарантованої частки померлого ОСОБА_6 ).

Згідно з підпунктом 1, 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на час подання позову ОСОБА_2 у квітні 2016 року , ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати , а немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати , встановленої на 1 січня календарного року , в якому відповідна заява подається до суду ( січень 2016 року - 1378 грн.( 5 розмірів 6890,00 грн.), 0,4 розміру - 551,20 грн.).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у редакції 2004 року, який діяв на час подачі ОСОБА_4 і ОСОБА_2 позововів, ціна позову у позовах про визнання права власності або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до Висновку експерта № СЕ-1-1-419.16, складеного 26.08.2016 року, вартість спірного нерухомого майна з урахуванням фізичного зносу складає 474 688,00 грн..

Зважаючи на вищевказані норми закону, судовий збір при поданні позову ОСОБА_4 у березні 2015 року підлягав сплаті за дві вимоги немайнового характеру - 487,20 грн. (243,60+243,60), а за вимогу майнового характеру, ураховуючи ціну позову ( 1% від 474 688,00 грн.=4746,88 грн.), максимальну межу в розмірі 3-х розмірів мінімальної заробітної плати , установленої на 1 січня 2015 року, що дорівнювало 3 654,00 грн., а всього 4 141,20 грн. (487,20+3654).

ОСОБА_2 судовий збір при поданні позову у квітні 2016 року підлягав сплаті за одну вимогу немайнового характеру - 551,20 грн., а за вимогу майнового характеру, ураховуючи ціну позову - 4746,88 грн. ( 1% від 474 688,00 грн.), а всього 5 298,08 грн. (551,20+4746,88).

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4, заявник при поданні апеляційної скарги повинна була сплатити судовий збір з розрахунку 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що складає за позов ОСОБА_4 - 5846,40 грн. ( одна вимога немайнового характеру та одна майнового 243,60+3654=3897,6х150%=5846,40), а також не погоджуючись з відмовою у задоволенні своїх позовних вимог, ОСОБА_2 при поданні апеляційної скарги повинна була сплатити судовий збір з розрахунку 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що складає 7947,12 грн.( 5 298,08 х150%), а всього 13 793,52 грн..

Оскільки ОСОБА_2 сплачено за подачу апеляційної скарги 365,40 грн., то доплаті підлягає 13428,12 грн. на р/р: 0024; Одержувач УК у Солом'янському районі/Солом'янський район; Банк одержувача Казначейство України (ЕАП); Код ; МФО банку: 899998; Код класифікації доходів бюджету: 22030101 з зазначенням за яку саме апеляційну скаргу сплачується судовий збір з вказівкою на номер справи та з призначенням платежу - Київський апеляційний суд .

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Виходячи з наведеного, провадження по апеляційній скарзі не може бути відкрито, ОСОБА_2 необхідно надати строк для усунення недоліків, а апеляційну скаргу залишити без руху, попередивши, що в разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2018 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2018 року залишити без руху строком не більше ніж на десять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :