Справа № 214/4596/18
2/214/2400/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 жовтня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Гринь Н.Г.,

за участю секретаря Печарник З.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, при заочному розгляді справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ОСОБА_4 ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 (Позивачі) звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 (Відповідач) третя особа, Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ОСОБА_4 ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідно до Свідоцтва на спадщину за заповітом ОСОБА_1 є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Медова, буд. 16. На теперішній час Позивачі бажають оформити субсидію, однак реєстрація Відповідача у належному Позивачеві домоволодіння перешкоджає у цьому. Відповідач не мешкає за вище вказаною адресою з 2009 року, тобто понад 9 років. Даний факт підтверджується актом за підписом сусідів. Будь-які речі відповідача у домоволодінні відсутні. Зняття з реєстрації особи здійснюється за особистим зверненням особи із заявою або за рішенням суду. Оскільки Відповідач не бажає добровільному порядку знятись з реєстрації, то така можливість є лише за рішенням суду про позбавлення його права користування житловим приміщенням, що передбачено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання». У зв'язку з чим Позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у домоволодінні №16, що розташоване по вулиці Медова у місті Кривому Розі Дніпропетровської області.

У судовому засіданні Позивачі позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення, пояснили, що їх син не мешкає вже більше 9 років, речей його не має, через його реєстрацію змушені платити комунальні платежі і за нього. У подальшому Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не зявився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення. Про поважність причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ОСОБА_4 ради - надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при прийнятті рішенні покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачів по будинку. Відповідача теж знає, він є сином позивачів. Близько 8-9 років відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, речі відповідача у квартирі відсутні, позивачі живуть у квартирі вдвох.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачів по будинку. Відповідача теж знає, він є сином позивачів. Близько 10 років відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, речі відповідача у квартирі відсутні, позивачі живуть у квартирі вдвох.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки представника позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Суд, вислухавши позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом 1-ї Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, номер в реєстрі №2-3341 та зареєстрованому Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу 16.03.1993 р. за №150 стор. 12 зап. 33476 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок №16 по вулиці Уборевича (після перейменування Медова) м. Кривому Розі (а.с.13).

Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Медова), буд. 16 (а.с. 14).

Факт не проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за вище вказаною адресою, підтверджується поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також актом, складеним зі слів сусідів, посвідченого головою квартального комітету №8 (а.с.8). та довідкою №26 від 11.07.2018 року (а.с.9).

Відповідно до ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наявність реєстрації ОСОБА_3 у будинку за вище вказаною адресою позбавляє можливості позивачів здійснювати право власності у повному обсязі.

Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у будинку №16 по вулиці Медова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області більше року.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд доходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням, розташованою за вище вказаною адресою.

Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов'язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

Таким чином рішення суду про визнання відповідача, таким що втратив право користування житловим приміщенням будинком 16 по вул. Медова в м.Кривому Розі Дніпропетровської області є підставою для зняття відповідача з реєстрації.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у звязку із тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з Відповідача на їх користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ОСОБА_4 ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням №16 по вулиці Медова (колишня Уборевича) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складання.

Повне рішення складене 18.10.2018 року.

Суддя Н.Г. Гринь