Справа № 216/1440/18
провадження №2/216/1703/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що 18.12.2016 року помер його батько ОСОБА_2. За життя ОСОБА_2 був власником житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сєрова, буд. 17, за договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, з кількістю кімнат від однієї до пяти включно б/н від 01.03.1960 року та земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок.

До спадкової маси, згідно з відомості про технічний стан нерухомого майна входить житловий будинок № 17 по вул. Сєрова м. Кривому Розі з господарськими спорудами, у складі:

-житловий будинок літ.«А-1», загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м., літня кухня - сарай, літ. «Б»; гараж, літ «В», вбиральня, літ. «Г», навіс, літ «Д», паркан №№ 2-4, ворота №1; водоколонка «І», замощення «ІІ».

Вищезазначене не належить до самочинного будівництва, оскільки збудоване до 05 серпня 1992 року.

Згідно з виписки з рішення № 420 від 03 серпня 1976 року виконкому Центрально-Міської районної ради «Про затвердження актів готовності індивідуальних житлових будинків» ОСОБА_2 було затверджено акт готовності індивідуального житлового будинку за адресою м. Кривий Ріг, вул. Сєрова, 17, житловою площею 46,6 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м.

За життя батько склав на його імя заповіт від 07.02.2002 року, реєстровий № 3-520, яким заповідав усе свої майно ОСОБА_1 Також позивач на підставі ст. ст. 1217, 1222, 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_2, який помер 18.12.2016 року. Крім нього інших спадкоємців майна, що залишилось після смерті батька відсутні.

У встановленому законом порядку він отримав спадщину у вигляді земельної ділянки, на якій розташований вищевказаний будинок з господарськими спорудами, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.03.2018 року, реєстровий номер 242, виданим приватним нотаріусом ОСОБА_3

З питання оформлення спадщини у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, 21.03.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сєрова, буд. 17, та рекомендовано звернутись до суду з питання оформлення спадщини.

У звязку з неможливістю належним чином оформити свої спадкові права на нерухоме майно після смерті ОСОБА_2, який помер 18.12.2016 року, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

На підставі вищевикладеного позивач просив визнати за ним право приватної власності на житловий будинок № 17 по вул. Сєрова м. Кривому Розі Дніпропетровської області з господарськими спорудами, у складі: житловий будинок літ.«А-1», загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м., літня кухня - сарай, літ. «Б»; гараж, літ «В», вбиральня, літ. «Г», навіс, літ «Д»,

після смерті батька ОСОБА_2, який помер 18.12.2016 року.

Позивач у судове засідання не зявився. Представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що заперечень відносно заявлених вимог у ОСОБА_6 комітету Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_7 ради не має.

Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ЯС № 309828, актовий запис № 343 (а.с. 6) позивач ОСОБА_8 є сином ОСОБА_2, який помер 18.12.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Центрально-Міським районним у місті відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серії І-КИ № 718119 від 19.12.2016 року (а.с. 7).

Згідно з договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої приватної власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно б/н від 01.03.1960 року (а.с. 8) ОСОБА_2 за життя належало домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сєрова, буд. 17.

Відповідно до змісту виписки з рішення № 420 від 03 серпня 1976 року виконкому Центрально-Міської районної ради «Про затвердження актів готовності індивідуальних житлових будинків» (а.с. 9) ОСОБА_2 було затверджено акт готовності індивідуального житлового будинку за адресою м. Кривий Ріг, вул. Сєрова, 17, житловою площею 46,6 кв.м., загальною площею 58,8 кв.м.

Згідно з відомостей про технічний стан нерухомого майна за вих. 18/20-229 від 15.02.2018 р. (а.с. 15) житловий будинок № 17 по вул. Сєрова м. Кривому Розі Дніпропетровської області з господарськими спорудами складається з:

-житлового будинку літ.«А-1», загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м., літня кухня - сарай - літ. «Б»; гараж - літ «В», вбиральня - літ. «Г», навіс - літ «Д», паркан №№ 2-4, ворота №1; водоколонка «І», замощення «ІІ».

Вищезазначене не належить до самочинного будівництва, оскільки збудоване до 05 серпня 1992 року.

Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 16) вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 є ОСОБА_1 Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,0606 га, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сєрова, 17, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДП № 108832.

Між тим, постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 21.03.2018 року (а.с. 18) у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сєрова, 17, позивачу було відмовлено, оскільки спадкоємцем оригінали документів, що підтверджують право власності не надані.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайнім засобом захисту права власності особи за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України).

Частиною 1 статті 1223 ЦК передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Враховуючи всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу, та приймаючи до уваги визнання заявлених вимог відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Керуючись ст.ст. 321, 375, 376, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.41 Конституції України, ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок № 17 по вул. Сєрова м. Кривому Розі Дніпропетровської області з господарськими спорудами, у складі: житловий будинок літ.«А-1», загальною площею 58,8 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м., літня кухня - сарай, літ. «Б»; гараж, літ «В», вбиральня, літ. «Г», навіс, літ «Д», паркан №№ 2-4, ворота №1; водоколонка «І», замощення «ІІ», в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 18.12.2016 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

-позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

-відповідач ОСОБА_6 комітет Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, ЄДРПОУ: 04052560, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27;

Суддя Ю.В. Онопченко