ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 639/3577/17

Провадження № 22-ц/790/53/18

09 жовтня 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року (суддя Гаврилюк С.М.)

у цивільній справі (№ 639/3577/17) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Суд виходив з того, що ОСОБА_1 не сплатив судовий збір у повному розмірі та не усунула цих недоліків у встановлений судом строк.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем сплачено судовий збір у повному розмірі, внаслідок чого у суду були відсутні підстави для повернення позовної заяви, натомість, суд безпідставно відхилив квитанцію про сплату нею судового збору, та неправомірно вимагає повторної сплати судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1статті 367 ЦПК України- в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала відповідає.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи ухвалу від 15.06.2017 року про залишення позовної заяви без руху, суд виходив з того, що позивач не сплатив судовий збір, а надана представником позивача квитанція №0.0.790157448.1 від 20.06.2017 року про сплату судового збору не є документом, який підтверджує належну сплату судових витрат позивачем за вказаним позовом.

ОСОБА_1 не виконав вимоги цієї ухвали щодо сплати судового збору, внаслідок чого суд повернув заяву позивачеві.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» .

Статтею 1 Законом України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000 гривень).

Однак, при подачі позовної заяви позивачем не сплачено судовий збір у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір».

З матеріалів справи вбачається, що позов містить позовну вимогу майнового характеру, ціна позову 1116850 гривень, таким чином, за подання позову до суду позивач мав сплатити 8000 гривень (1600х5) судового збору.

Представник позивача надав документи про сплату судового збору: квитанцію №0.0.790157448.1 від 20.06.2017 року на суму 4800 гривень (а.с.22). Відповідно до вказаної квитанції ці кошти були сплачені відповідачем ОСОБА_3 та зараховані на рахунок № 0008, відкритий у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Харківській області, для сплати судового збору за подання позовної заяви до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Оскільки подана позовна заява не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України, позивач недоліки у встановлений судом строк не усунув, підстав для відкриття провадження у справі у суду не було, тому доводи апеляційної скарги про те, що суд мав призначити справу в підготовне судове засідання відповідно до ст. 189 ЦПК України, відхиляються судом, як безпідставні.

Доводи апеляційної скарги про те, що необхідність сплати судового збору ОСОБА_2 сприйняла як свій обовязок, оскільки мала намір визнати заявлений до неї позов, колегія суддів не приймає, оскільки порядок сплати саме позивачем судового збору за подання позову до суду передбачений чинним законодавством України.

Інші доводи також не дають підстав для висновку, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали були порушені норми процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були правові підстави для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

ОСОБА_4