Єдиний унікальний номер № 617/425/18
Провадження № 2/616/215/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„10 жовтня 2018 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ЛОГВІНОВОЇ М.В.

позивача не зявився

представника відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби про звільнення успадкованого майна з під-арешту,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби, в якому просить зняти арешт на невизначене майно, що належить позивачеві. Виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна запис обєкт обтяження «Невизначене майно, все майно», власник ОСОБА_1, зареєстровано 10 квітня 2012 року за № 12380001, реєстратор: Перша Харківська державна нотаріальна контора.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області від 22 квітня 2014 року ОСОБА_1 засуджено за ч.3 ч.368 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в державних, судових та правоохоронних органах строком на 3-роки та з конфіскацією належного майна. Під час здійснення правочину відносно спадкового майна позивач дізнався про те, що накладено арешт на все належне йому майно. Згідно інформаційної довідки було зясовано, що постановою ст. слідчого Генеральної прокуратури України 05 березня 2012 року накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 12380001, на «невизначене майно, все майно», яке належить ОСОБА_1. З цього приводу позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції з проханням зняти арешт з майна, яке отримав у спадок від померлої 25 грудня 2014 року матері ОСОБА_2, але у знятті арешту з майна йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту в порядку сі.60 Закону України «Про виконавче провадження».

1/2 частка квартири АДРЕСА_1 фактично належить позивачеві, проте, розпорядитись нею як того передбачає чинне законодавство України він не має можливості, так як накладено арешт на все майно та заборонено відчуження. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до Постанови № 5 від 03.06.2016 р. п.9.11 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» підлягає виключенню з арешту майно, придбане за кошти набуті не злочинним способом, а саме спадщини.

Спадщина зареєстрована 18 січня 2018 року. За таких підстав позивач звернувся до суду та просив зняти арешт на невизначене майно, що йому належить, посилаючись на те, що його право користування та розпорядження власністю є порушеним та підлягає захисту.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить, розглядати справу за без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.80,100).

Представник відповідача ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не зявився, від начальника Вовчанського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області надійшла заява в якій відділі державної виконавчої служби просить розглянути позовну заяву ОСОБА_1 про звільнення успадкованого майна з-під арешту без представника відділу. Проти позову не заперечують та просили винести рішення на розсуд суду (а.с.60, 106).

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи вироком апеляційного суду Полтавської області від 22 квітня 2014 року (справа № 2029/5397/12, номер провадження 11/786/16/14) ОСОБА_1 засуджено за ч.3 ст.368 КК України та призначено покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в державних, судових, правоохоронних органах строком на 3 роки та з конфіскацією належного майна (а.с.15-23).

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 від 08 березня 2012 року було накладено арешт на все належне на праві приватної власності майно або частку, обвинуваченого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.09).

З інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що 10.04.2012 12:25:06 за № 12380001 реєстратором Першої Харківської державної нотаріальної контори, 61003, Харківська область, м. Харків, майдан Конституції, буд.1, під'їзд 7, поверх 4, ОСОБА_5, зареєстровано на підставі постанови 49-3400, 05.03.2012 Генеральної прокуратури України старшого слідчого Кривовяз Д.А. обтяження на невизначене майно, все майно, власником якого є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2, реєстраційний номер обтяження 12380001 (а.с.04).

25 грудня 2014 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 30 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, серія І-ВЛ № 465642 (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При застосуванні цієї норми суд повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 січня 2018 року, ОСОБА_2 належала квартира № 3, що знаходиться в м. Вовчанськ вул. Героїв Чорнобиля (кол. вул. Жовтнева) буд. № 24, Харківської області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вовчанської міської ради Харківської області 10 серпня 1993 року та зареєстрованого у Вовчанському бюро технічної інвентаризації 10 серпня 1993 року в реєстровій книзі №55 під реєстровим № 6172 та на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Вовчанською державною нотаріальною конторою Харківської області 27 березня 2008 року, реєстр № 1321 та зареєстрованого у КП «Вовчанське бюро технічної інвентаризації» 18 квітня 2008 року, в реєстровій книзі № 55 під реєстровим № 6172. Відповідно до відомостей, викладених у довідці КП «Вовчанське бюро технічної інвентаризації» 28.12.2015 року за № 935, вказана квартира має такі технічні характеристики: житлових кімнат три, загальна площа 93,4 кв.м., житлова площа 45,3 кв.м. (а.с.7)

Після смерті ОСОБА_2 на вищевказану квартиру відкрилась спадщина.

Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спадкового майна видано, а саме 1/2 частку квартири видано ОСОБА_1 (а.с.7).

З витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 17, виданий 18.01.2018, видавник: Вовчанська державна нотаріальна контора Харківської області ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири, загальною площею 93,4 кв.м., житлова площа 45,3 кв.м., що знаходить в м. Вовчанськ вул. Героїв Чорнобиля (кол. вул. Жовтнева) буд. № 24, Харківської області (а.с.11).

Відповідно до частини 1, 5 ст.1268 України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із ст.1 протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як було встановлено, позивач є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 25 грудня 2014 року, а тому позивач, як власник успадкованого майна, згідно із положеннями ст.391 ЦК України, може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні ним права користування розпорядження майном, яке фактично йому належить.

За правилами ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною першою ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Постановою Верховного Суду України від 23.01.2013 року визначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Таким чином, арешт, накладений на частину майна ОСОБА_1, порушує право власності позивача, який є спадкоємцем після смерті матері.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном на власний розсуд, підстав для обтяження на майно суд не вбачає, а тому вважає необхідним звільнити успадковане майно з під-арешту, а саме 1/2 частку квартири № 3, що знаходиться в м. Вовчанськ по вул. Героїв Чорнобиля (кол. вул. Жовтнева) буд.№ 24, Харківської області та належить позивачу, таким чином задовольнивши вимоги позивача частково.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 цієї статті визначені можливі способи такого захисту.

Щодо позовних вимог позивача про зняття арешту з невизначеного майна, що належить ОСОБА_1 та виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна запис обєкт обтяження «Невизначене майно, все майно», власник ОСОБА_1, зареєстровано 10 квітня 2012 року за № 12380001, реєстратор: Перша Харківська державна нотаріальна контора, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити, оскільки, матеріали, що містяться в справі не містять доказів на підтвердження, що позивачеві обмежується право користування та розпорядження будь яким іншим майном, а отже не відповідає передбаченим ст.16 ЦК України способам захисту майнових прав та інтересів, тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Керуючись ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 1216, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57- 60, 61, 64, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 224-226, 294, 296 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Вовчанського районного відділу державної виконавчої служби про звільнення успадкованого майна з під-арешту задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого спадкового майна, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, як спадкоємцю першої черги за законом, а саме з 1/2 частки квартири № 3, що знаходиться за адресою: м. Вовчанськ, вул. Героїв Чорнобиля (кол. вул. Жовтнева), буд. № 24, Харківська область, що підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 18 січня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 16.

В іншій частині позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії МК № 423652, виданий 24 січня 1997 року Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: Вовчанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, місцезнаходження: вул. Торгова, 2, м. Вовчанськ, Харківська область, 62504, .

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області ОСОБА_6