РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

за участю секретаря Реуцької Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в селищі Шевченкове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

26 червня 2018 року позивач по справі звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з вказаним позовом, яким просить суд встановити факт належності ? частини житлового будинку № 22 по вулиці Харківська в селі Василенкове Шевченківського району Харківської області ОСОБА_3, померлій 12 квітня 2015 року, а також просить визнати за нею право власності на ? частини житлового будинку № 22 по вулиці Харківська в селі Василенкове Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 12 квітня 2015 року.

В обґрунтування позову вказує, що 12 квітня 2015 року в м. Харків померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 22 по вул. Харківська в с. Василенкове Шевченківського району Харківської області, який не був оформлений спадкодавцею за життя, а також право на ? частку земельної частки (паю), розташованої на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), який було отримано ОСОБА_4 у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5.

05 вересня 2017 року рішенням Шевченківського районного суду Харківської області за ОСОБА_1 визнано право на ? частину права на земельну частку (пай).

Згідно заповіту, складеному за життя ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 являється спадкоємицею на майно померлої. Відповідач у справі ОСОБА_2, яка являється донькою померлого ОСОБА_5, не бажає оформляти спадщину.

При зверненні позивача до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, остання отримала свідоцтво про право на спадщину на ? частину житлового будинку, на яку у спадкодавці був правовстановлюючий документ. У видачі свідоцтві про право на спадщину на іншу частину житлового будинку було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

В даний час права позивача, як спадкоємиця - порушено, у звязку із чим вона змушена звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Представник позивача (а.с.42-44) в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повній мірі. Аналогічну думку висловила і сама позивачка.

Від відповідача по справі Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області надійшла письмова заява за № 02-24 від 05.09.2018 року про розгляд справи у відсутність їх представника, не заперечують проти задоволення позову (а.с.41).

Відповідач по справі ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, наддавши до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що на спадщину не претендує, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує (а.с.46).

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її редставника, дослідивши позицію відповідачів, вивчивши докази, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини повязані зі спадкуванням за заповітом.

12 квітня 2015 року в м. Харків померла ОСОБА_3, що яка до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 21 липня 2016 року за № 276 та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії 1-ВЛ № 494225, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області 17 квітня 2015 року, актовий запис № 6318 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 22 по вул. Харківська в с. Василенкове Шевченківського району Харківської області, який не був оформлений спадкодавцею за життя, а також право на ? частку земельної частки (паю), розташованої на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області розміром 5,82 в умовних кадастрових га, без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ХР № 0205277, зареєстрованого Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області. Сертифікат було отримано ОСОБА_4 у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.24).

Смерть ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 201007 від 27.11.2008 року в матеріалах справи (а.с.12).

Шлюб між спадкодавцею ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ВЛ № 380714 від 21.01.1984 року в матеріалах справи (а.с.13).

05 вересня 2017 року рішенням Шевченківського районного суду Харківської області за ОСОБА_1 визнано право на ? частину права на земельну частку (пай) (а.с.22,23,47-50).

Згідно заповіту, складеному за життя ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 являється спадкоємицею на майно померлої (а.с.25). Відповідач у справі ОСОБА_2, яка являється донькою померлого ОСОБА_5, не бажає оформляти спадщину.

При зверненні позивача до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, остання отримала свідоцтво про право на спадщину на ? частину житлового будинку, на яку у спадкодавці був правовстановлюючий документ (а.с.14). У видачі свідоцтві про право на спадщину на іншу частину житлового будинку було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

При зверненні позивача до КП «Шевченківське БТІ» з приводу надання інформації про частину житлового будинку, остання отримала відповідь в якій вказано, що дійсно за померлою значилася ? частина житлового будинку, а інша частина залишилася не оформленою та не зареєстрованою.

Також згідно довідки виконавчого комітету Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 370 від 11.09.2017 року, ? частина житлового будинку № 22 по вулиці Харківській в с. Василенкове Шевченківського району що дійсно належить ОСОБА_3, а іншу частину будинку необхідно оформляти у судовому порядку (а.с.28).

При зверненні до Василенківської сільської ради з питання належності частини житлового будинку позивач отримала відповідь від 15 липня 2017 року за № 226, де вказано, що відповідно до даних по господарської книги № 1 Василенківської сільської ради за 2011-2015 роки ОСОБА_3 з дня прибуття 18 грудня 1984 року і до дня своєї смерті 20 травня 2015 року постійно проживала та значилась зареєстрованою за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.26,27).

Крім того, свідоки у справі ОСОБА_6, ОСОБА_7, зазначили, що знали спадкодавцю ОСОБА_3 з 1980 року та підтвердили, що у останньої була одна донька. Пояснили, що чоловік її помер давно, а сама вона менше року до смерті мешкала у м. Харкові.

Шевченківським районним судом Харківської області було зроблено запит до приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області щодо наявності заповіту та заведених спадкових справ після смерті спадкодавці ОСОБА_3 (а.с.52).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо ОСОБА_3, померлої 12 квітня 2015 року, після її смерті заведено Спадкову справу за № 82-2016. Спадкоємицею у дані справі її ОСОБА_1. Інших заяв про відмову чи про прийняття спадщини не надходило (а.с.53-59).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні.

У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності це є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Положеннями ст.ст. 1216, 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, це свідчить про фактичне прийняття спадщини.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст. ст. ст. 4, 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України,

ст.ст. 316, 328, 1216-1218, 1233, 1268 ЦК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт належності ? частини житлового будинку № 22 по вул. Харківська в с. Василенкове Шевченківського району Харківської області ОСОБА_3, померлій 12 квітня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку № 22 по вул. Харківська в с. Василенкове Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 12 квітня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області, або через Шевченківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 16.10.2018 року.

Суддя Шевченківського

районного суду ОСОБА_8