Справа № 761/3635/18
Провадження № 2/761/4181/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги наступним. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною вчинено виконавчий напис від 13 листопада 2013, який зареєстрований в реєстрі за №9465. Даним виконавчим написом запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки Mercedes-Benz S500L, реєстраційний номер НОМЕР_3, рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов НОМЕР_1, тип - легковий седан, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, за рахунок реалізації якого задовольнити вимоги ПАТ «ОТП Банк» у сумі 96 104,99 грн. (дев'яносто шість тисяч сто чотири гривні, 99 копійок), 66 533,60 дол. США (шістдесят шість тисяч п'ятсот тридцять три долари США, шістдесят центів) та 1 700,00 грн. (одну тисячу сімсот гривень) на витрати за вчинення виконавчого напису. Так, між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір від 18 липня 2008 №CL-021/023/2018. Сума кредиту складала 140 712,00 дол. США (сто сорок тисяч сімсот дванадцять доларів США). За користування проценти встановлюються у розмірі 12,99% річних. Разом з тим, нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 посвідчено Договір застави автотранспортного засобу №PCL-021/023/2008, укладеного між ЗАТ «ОТБ Банк» та позивачем. Згідно зі ст.2 цього договору, а саме п.2.1., застава за цим договором забезпечує вимоги заставодержателя щодо сплати заставодавцем кожного і всіх його платіжних зобов'язань. На підставі заяви представника ПАТ «ОТП Банк» головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах Олесею Олександрівною 04.10.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52564262. Проте, у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва вже знаходилось відкрите виконавче провадження, а саме №52114656, розпочатого на підставі виданого Шевченківським районним судом виконавчого листа від 3 березня 2015 №761/10984/13-ц про стягнення кредитної заборгованості за тим же самим кредитним договором. Крім того, в порушення п.2 Розділу ІІ Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, письмової вимоги про усунення порушень ОСОБА_1 надіслано не було, а тому доказів про отримання вимоги не має та не може бути. При укладанні кредитного договору від 18 липня 2008 №CL-021/023/2018 працівником ПАТ «Альфа-Банк» було роз'яснено позивачу, що у разі виникнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором ПАТ «ОТП Банк» буде звертатись до суду з метою врегулювання спірних питань. Отже ПАТ «ОТП Банк» не мав права звертатись до приватного нотаріуса Верповської Олени Володимирівни вчиняти виконавчий напис про звернення на стягнення заставного майна позивача. Крім того, між ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено Договір про внесення змін та доповнень №1 до Кредитного договору №CL-021/023/2018 від 18 липня 2008. Так, виходячи з п.п.1.1. ОСОБА_6 визнано солідарним боржником, який зобов'язується прийняти всі зобов'язання за основним кредитним договором. Відповідно до Договору про внесення змін та доповнень №3 до Кредитного договору №CL-021/023/2018 від 18 липня, а саме п.п.2.1., позичальник зобов'язується погасити боргові зобов'язання за основним кредитним договором у термін до 18 січня 2018 у розмірі 400 000,00 (чотириста тисяч, 00) гривень. ОСОБА_6 виконано умови Договору про внесення змін та доповнень №3 до Кредитного договору №CL-021/023/2018 від 18 липня2008, а саме у частині погашення боргових зобов'язань за основним кредитним договором у розмірі 400 000,00 грн. (чотириста тисяч гривень), що підтверджується квитанцією від 18 січня 2018, наданою ПАТ «ОТП Банк». Тобто, жодної заборгованості у ОСОБА_1 перед ПАТ «ОТП Банк» на сьогоднішній день немає. Беручи до уваги вищенаведене, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 13 листопада 2013, який зареєстровано в реєстрі за №9465 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною.

07.03.2018 р. відкрито провадження у справі та з урахуванням положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. надіслав пояснення третьої особи по суті спору. Зазначив,що Нотаріусу для вчинення виконавчого нарису відповідачем було подано усі передбачені чинним законодавством України документи для підтвердження наявності заборгованості. Твердження ж позивача пор наявність судового рішення про стягнення заборгованості - воно було винесено до вчинення спірного виконавчого напису, а тому не можна вважати, що в момент вчинення виконавчого напису існував спір про право. Посилання на виконання боржником і поручителем своїх обов»язків щодо сплати заборгованості у 2018 році жодним чином не свідчить про протиправність виконавчого напису, оскільки на момент його вчинення заборгованість існувала. Просив розглянути справу за відсутності третьої особи.

Представником позивача направлено в адресу суду заперечення на пояснення третьої особи. Представником зазначено, що вкопіях документів справи Виконавчого напису за реєстровим номером 9465 від 13.11.2013, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Верповською О.В., присутній документ (10 стор.) «досудова вимога» з відміткою «Получил ОСОБА_1.» із зазначенням паспортних даних, дати та підпису про нібито отримання даного документу. Проте, оформлення документа із назвою «ДОСУДОВА ВИМОГА» не відповідає чинним вимогам Закону, оскільки на документі відсутні будь-які реквізити та інші відомості щодо стягувача та інші передбачені нормами чинного законодавства реквізити. А тому постає питання про наявність юридичної чинності документа. Крім того ОСОБА_1 взагалі не міг отримати таку «вимогу», оскільки з 27.07.2012 по 20.11.2014 утримувався в Київському СІЗО. Дана інформація підтверджується довідкою від 22.12.2016 №82916/Г-836, надану Київським слідчим ізолятором. Також звертає увагу суду, що у додатках до позовної заяви від 01.03.2018, поданої представником ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_7 до Шевченківського районного суду міста Києва, вбачається наявність постанови про відкриття виконавчого провадження №52564262 від 27.09.2017, винесеної головним державним виконавцем Шевченківського РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Стельмах Олесею Олександрівною на підставі виконавчого документу - виконавчий напис від 13.11.2013 №9465, виданого приватним нотаріусом КМНО Верповською О.В.

Представник відповідача, який повідомлявся про розгляд справи належним чином не направив в адресу суду відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити. Також просив покласти судові витрати на ОСОБА_1

Представник ПАТ «ОТП Банк» подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Також зазначив, що дійсно ОСОБА_6 на виконання умов, запропонованих Банком було погашено заборгованість в повному обсязі, претензій не має. Заборгованість відсутня.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані учасниками справи докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, і не заперечується сторонами, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною вчинено виконавчий напис від 13 листопада 2013, який зареєстрований в реєстрі за №9465. Даним виконавчим написом запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки Mercedes-Benz S500L, реєстраційний номер НОМЕР_3, рік випуску - 2007, колір - чорний, кузов НОМЕР_1, тип - легковий седан, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, за рахунок реалізації якого задовольнити вимоги ПАТ «ОТП Банк» у сумі 96 104,99 грн. (дев'яносто шість тисяч сто чотири гривні, 99 копійок), 66 533,60 дол. США (шістдесят шість тисяч п'ятсот тридцять три долари США, шістдесят центів) та 1 700,00 грн. (одну тисячу сімсот гривень) на витрати за вчинення виконавчого напису.

Спірний напис було вчинено на підставі заяви представника ПАТ «ОТП Банк» у зв»язку із невиконанням ОСОБА_1 належним чином умов кредитного договору № 2008 №CL-021/023/2018 від 18.07.2008 р. відповідно до якого позивач отримав від ВАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» грошові кошти у розмірі 140 712,00 доларів США.

Крім того, сторонами кредитного договору з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 2008 №CL-021/023/2018 від 18.07.2008 р. було укладено договір застави автотранспортного засобу №PCL-021/023/2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Згідно зі ст.2 цього договору, а саме п.2.1., застава за цим договором забезпечує вимоги заставодержателя щодо сплати заставодавцем кожного і всіх його платіжних зобов'язань.

Вимоги ст. 18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

Пунктом 1 зазначеного Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Вимоги ст. 88 вказаного Закону України «Про нотаріат» передбачають, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Сама по собі безспірність визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам.

У разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірності заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню.

Так, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», а також Пленум ВСУ в постанові №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» зазначив, що однією із об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Слід перевіряти, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчих написів, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу.

ВССУ акцентує увагу суддів на тому, що судами під час розгляду такої категорії справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені в письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема, чи є за боржником сума боргу.

Також ВССУ зазначає, що судами помилково приймаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості, якими виступають надані банками розрахунки сум заборгованості, оскільки сам по собі такий розрахунок не може підтверджувати безспірність вимог банку.

Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, ВССУ називає первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Так надані представником третьої особи матеріали, які стали підставою для вчинення виконавчого напису не містять в собі документів, які відповідають положенням вищезазначеного нормативного акту.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Як свідчать матеріали справи таке повідомлення позивачу не направлялось.

Разом з тим, представником заявника було подано нотаріусу досудову вимогу з відміткою про її отримання безпосередньо боржником ОСОБА_1

Проте, надані представником позивача докази, а саме довідка Управління Державної Пенітенціарної служби Київський слідчий ізолятор № 08-829-16/Г-836 від 22.12.2016 р.,. свідчать про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 27.07.2012 р. по 20.11.2014 р. утримувався у Київському СІЗО.

Так, представник позивача зазначає, що Шевченківським районним судом м. Києва винесено рішення від 11.10.2013 про задоволення позову ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 680 550, 15 коп. (шістсот вісімдесят тисяч п'ятсот п'ятдесят гривень п'ятнадцять копійок), а також судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) гривень, по справі № 761/10984/13-ц на користь ПАТ «ОТП Банк».

Як свідчать матеріали справи на підставі виконавчого листа від 3 березня 2015 №761/10984/13-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, виданого Шевченківським районним судом, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Савчуком Костянтином Петровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52114656.

В свою чергу представник третьої особи, що судовим рішенням було встановлено заборгованість, а тому вважати, що її розмір не був безспірним не можливо.

Слід зазначити, що рішення ухвалене судом 11.10.2013 р., ухвалене в заочному порядку за відсутності відповідача, який мав право (в розумінні положень ЦПК України, що діяла на момент ухвалення рішення) подати заяву про його перегляд.

Матеріали справи не містять відомостей часу з якого рішення набрало законної сили, виконавчий же лист виданий на примусове виконання - 03.03.2015 р.

Таким чином суд не може погодитись з вищезазначеними доводами представника третьої особи.

Разом з тим, суд не може вважати, що представник ПАТ «ОТП Банк» не мав права звернутися з підстав ухвалення рішення з заявою про вчинення виконавчого напису, зважаючи на те, що на момент такого звернення рішення не набрало законної сили та відсутність імперативних норм про заборону використовувати різні способи захисту прав.

З іншого боку суд погоджується з твердженнями представника третьої особи, що виконання обов»язку щодо сплати боргу ОСОБА_6 у розмірі 400 000,00 грн. у зв»язку із укладанням між позивачем, відповідачем та ОСОБА_6 договору про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 2008 №CL-021/023/2018 від 18.07.2008 р. не є підставою вважати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, зважаючи на погашення боргу у січні 2018 р. і може бути підставою для закриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України.

В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню оскільки вчинення оскаржуваного виконавчого напису відбулось без дотримання вимог чинного законодавства України.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, проте бере до прохання представника позивача покласти останні на ОСОБА_1

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 2-5,11-13,76-81,141,279,280,284,287,352,354 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 13 листопада 2013, який зареєстровано в реєстрі за №9465 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: