Справа№329/765/18
Справа №329/765/18
Провадження №2/329/281/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 жовтня 2018 року смт Чернігівка
Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ломейка В.В.,
при секретарі Богдан І.І.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачеві на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок, у якому проживає він та його дружина, ОСОБА_4 Відповідачка у справі є його донькою, однак не проживає у житловому будинку з 05.06.1990р.
На даний час позивач не бажає, щоб у належному йому будинку була зареєстрована відповідачка, оскільки це обмежує його право на оформлення субсидії та порушує його права як власника житлового будинку.
За таких підстав ОСОБА_2 просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач, ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак в позовній заяві зазначив, що уповноважує представляти його інтереси в судовому засіданні представника без його особистої участі.
Представник позивача, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач, ОСОБА_3 про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення про виклик відповідача на сайті Чернігівського районного суду Запорізької області (а.с. 32). Також до суду відповідачем не надано заяви про розгляд справи без її участі. За згодою позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає ст.280 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що являється двоюрідною сестрою позивача, постійно спілкується з позивачем ОСОБА_2, а також знає, що ОСОБА_3 являється відповідачу рідною донькою, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та в 1990 році виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, яка жодного разу не приїжджала.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що являється позивачу двоюрідним племінником, з яким постійно спілкується, а також знає, що ОСОБА_3 являється відповідачу рідною донькою, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та в 1990 році виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, до батьків жодного разу не приїжджала.
Суд, обєктивно, повно та всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи представника позивача, свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що житловий будинок за номером 43, що розташований по вул. Першотравневій в с. Н-Михайлівка Чернігівського району Запорізької області належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 18.12.2001р. ДКП «Імпульс» (а.с.8).
Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб, у буд. №43 по вул. Першотравневій с. Н-Михайлівка Чернігівського району Запорізької області зареєстровано місце проживання наступних осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с.16).
Факт не проживання ОСОБА_3 у вищевказаному будинку підтверджується довідками №305 від 30.05.2018р. та №161 від 12.09.2018р., виданими виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, Н-Михайлівським старостинським округом, де зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак не проживає там з 1990 року (а.с.16,25).
За особистою заявою реєстрація відповідача за вказаною адресою не знята, що перешкоджає здійсненню позивачем належного йому права власності щодо користування та розпорядження житловим будинком, а також ускладнює процедуру оформлення субсидій.
Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України. Згідно з ч. 2 цієї ж статті власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном у відповідності до положення ст. 391 ЦК України.
Положення ст. 150 ЖК УРСР визначає право громадян, які мають у приватній власності будинок, користуватися ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Однак частина 2 цієї статті передбачає втрату права на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Враховуючи наведені норми діючого законодавства та відсутність відповідачки за місцем реєстрації протягом періоду, що значно перевищує передбачений законом, суд вважає цілком законною вимогу про визнання відповідачки такою, що втратила право користування належним позивачеві житловим будинком.
Суд вважає доведеним факт втрати ОСОБА_3 права користування належним ОСОБА_2 житловим будинком, що розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Н-Михайлівка, вул. Першотравнева, 43.
За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані, тому підлягають задоволенню.
Вимоги про розподіл судових витрат суду не заявлені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150 ЖК України, ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 2, 11-13, 141, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, с. Новомихайлівка, вул. Першотравнева, 43.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2018 року.

Суддя В.В.Ломейко