______________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9759/18
Провадження № 2/520/5552/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

Прокурора Іванової О.Д.

Представника відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом виконуючого обовязки керівника Іллічівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5 нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу Головного територіального Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2018 року виконуючий обовязки керівника Іллічівської місцевої прокуратури - ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №02/2018, зареєстровано в реєстрі за №565, видане 26.02.2018 ОСОБА_4 24.03.1947 р. н., приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2. Скасувати рішення приватного нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 26.02.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39870059 на підставі якого за ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, визнано право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 53,1 кв.м. Скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно №25015321 щодо реєстрації за ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1101. Стягнути з відповідача на користь прокуратури Одеської області сплачений судовий збір за подачу позову на рахунок прокуратури Одеської області за наступними реквізитами: отримувач коштів - прокуратура Одеської області (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3); код отримувача (код за СДРПОУ): 03528552; рахунок отримувача: 0564; банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що в рамках кримінального провадження №0000019 від 18.04.2018 за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом використання завідомо підробленого документа встановлено, що 26.02.2018 приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2 за наслідками вступу у спадщину, ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, яка належала ОСОБА_7.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2 26.02.2018 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39870059 від 26.02.2018, яким зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_4, реєстраційний номер платників податків НОМЕР_1, на об'єкт нерухомого майна - квартиру загальною площею 53,1 кв. м., житлова площа 28,9 кв.м., яка в цілому складається з 2 житлових кімнат за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 25015321) на підставі свідоцтва про право на спадщину №565 від 26.02.2018.

Позивач вважає, що вказане свідоцтво про право на спадщину №565 від 26.02.2018 є незаконним та має бути визнано недійсним і скасоване, а рішення приватного нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2 індексний номер: 39870059 від 26.02.2018 має бути скасованим з огляду на те, що вступ у спадщину за померлою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 відбувався на підставі підроблених документів та здійснювався особою, якою фактично не існує.

Ухвалою судді від 02.08.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Визначено відповідачам пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Встановлено відповідачам пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень, а також розяснено право на звернення з зустрічним позовом.

03 вересня 2018 року відповідач приватний нотаріус ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила позовну заяву залишити без розгляду з огляду на той факт, що Позивачем безпідставно зазначено Нотаріуса в якості відповідача у справі, адже до Нотаріуса не було заявлено жодної позовної вимоги.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду та одночасно закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судове засідання з`явилась прокурор Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_8, позовну заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_1 міської ради у судове засідання не зявився, від представника ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи за відсутності ОМР.

Представник відповідача ОСОБА_5 нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу Головного територіального Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 ОСОБА_10 заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиву.

Інші сторони по справі у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши сторони, оглянувши матеріали по справі, вважає що позовні вимоги Прокуратури підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру довіреностей ОСОБА_4 25.01.2018 видано довіреність на вчинення будь-яких дій від його імені громадянину ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2

Того ж дня, 25.01.2018 ОСОБА_4 надано заяву приватному нотаріусу ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_12 про прийняття спадщини за померлою дружиною - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_5 нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2 29.01.2018 відкрито спадкову справу щодо майна померлої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, за результатом відкриття якої встановлено, що померлій 29.07.2017 ОСОБА_7 на праві приватної власності належало наступне нерухоме майно: квартира, загальною площею 53,1 кв. м., розташована у АДРЕСА_4, на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2007, справа №2-4452/2007; земельна ділянка, площею 0,100 га, розташована на території Таїровської селищної ради, с. Мізікевича, вул. Тельмана, 1 /20 на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ОД № 014217, без присвоєння кадастрового номера; земельна ділянка, площею 1,48 га, розташована на території Таїровської селищної ради, масив №3, ділянка №13 на підставі державного акту на право приватної власності на землю І- ОД № 045147.

В подальшому ОСОБА_5 нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2 26.02.2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №02/2018, яке зареєстровано в реєстрі за №565, згідно якого на підставі ст. 1261 ЦК України, спадкоємцем зазначеного у даному свідоцтві майна ОСОБА_7, яка померла 29.07.2017, є її чоловік - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер платників податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 53,1 кв.м.

Як зазначено в даному свідоцтві про право на спадщину за законом, в огляді нотаріуса був оригінал Свідоцтва про шлюб серія І-ЕД №026876 між ОСОБА_13 (прізвище після реєстрації шлюбу Акімов) ОСОБА_14 та ОСОБА_7, дата реєстрації 19.05.2006, а/з №129, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області від 19.05.2006.

Також приватному нотаріусу ОСОБА_4 було надано наступні документи: паспорт громадянина України серії НМ 299509 на ім'я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, виданий Антрацитівським MB ГУМ ВС України в Одеській області; паспорт громадянина України серії КЕ 674995 на ім'я ОСОБА_7, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області із наявним штампом про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_4; свідоцтво про смерть ОСОБА_7, видане повторно ОСОБА_1 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області; довідку про місце реєстрації ОСОБА_7; виписку з домової книги про склад сім'ї та реєстрації; рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2007 про визнання за ОСОБА_7 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5; технічний паспорт на житлову квартиру, розташовану за вищезазначеною адресою.

Однак, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000019 виявлено що, невстановленими особами використовуються підроблені документи для вступу у спадщину за померлою ОСОБА_7.

Зокрема, встановлено, що ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1 на підставі якого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснено всі вищевказані нотаріальні та реєстраційні дії, є недійсним (помилковим), що підтверджується довідкою, наданою Чорноморською ОДПІ ГУ ДФС України в Одеській області від 20.04.2018 №15282.

Крім того, ОСОБА_4 для вступу у спадщину за померлою ОСОБА_7 надано нотаріусу паспорт громадянина України серії НМ №299509, виданий Антрацитівським MB ГУ МВС України в Луганській області, однак, за інформацією Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 21.05.2018 №6.2-5358/6-18, бланк паспорту НМ №299509 розподілений до УДМС України в Чернігівській області. Також за інформацією Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 17.05.2018 №6.1-5122/6-18 паспорт громадянина України серії НМ №299509 виданий 12.09.2007 Новгород-Сіверським РВ УМВС України в Чернігівській області на ім'я ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6

Вказану інформацію підтверджено довідкою Управління міграційної служби України в Чернігівській області ДМС України від 08.05.2018 №10-1789-18, згідно якої за даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області громадянин ОСОБА_4 за реєстрованим чи знятим з реєстрації місця проживання на території Чернігівської області не значиться; паспортом громадянина України територіальними підрозділами УДМС України в Чернігівській області не документувався; паспорт громадянина України серії НМ №299509 виданий 12.09.2007 Новгород-Сіверським РВ УМВС України в Чернігівській області на ім'я ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_6

За інформацією Управління Державної міграційної служби України по Луганській області ДМС України від 03.05.2018 №4401.15-15540/44.1-18, за наявними даними інформаційної підсистеми «ФМ «Недійсні документи», а також за наявними обліками територіальних підрозділів УДМС України в Луганській області, які розташовані на підконтрольній українській владі території України, відомості щодо паспорта серії НМ №299509 - відсутні.

Отже судом встановлено, що за особою ОСОБА_4 паспорт громадянина України не документувався, крім того, паспорт серії НМ №299509, який пред'являвся ОСОБА_4, як документ, що засвідчує особу при спадкуванні, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 Антрацитівським MB ГУ МВС України в Луганській області не видавався, бланк даної серії паспорту розподілений до УМВС України в Чернігівській області та виданий іншій особі.

Відповідно даних вказаних в паспорті ОСОБА_4, що був ним наданий при прийнятті спадщини, останній з 21.09.1995 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Однак, згідно інформації Південного регіонального управління оперативно-розшукового управління оперативно-розшукового відділу з м.д. н.п. Чорноморськ від 04.05.2018 за №5/13/383, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НМ 299509, протягом 2017 року та по теперішній час Державний кордон України не перетинався, що унеможливлює перетин кордону з тимчасово окупованих територій зазначеною особою для вступу у спадщину у м. Одесі

Крім того, встановлено, що в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян (загальний пошук по Україні) відомості щодо реєстрації шлюбу між спадкодавцем ОСОБА_7 та спадкоємцем ОСОБА_4 - відсутні.

Так, відповідно до довідки Чорноморського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 18.04.2018 №743/52-24, актових записів про шлюб складених відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7; ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 - не виявлено.

Така ж інформація надана до місцевої прокуратури Управлінням державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області у довідці від 25.04.2018 №08.1-2300УДР, а також Антрацитівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Луганській області від 26.04.2018 №572/17.3-33.

Слід зазначити, що відповідно до інформації Управління соціального захисту населення Київського району м. Одеси від 03.05.2018 №1493вх, ОСОБА_7 надавалися пільги на оплату комунальник послуг, як дитині війни. У документах, наданих ОСОБА_7 у 2009 році для отримання вищезазначеної пільги, наявна копія паспорту останньої, де штамп про реєстрацію шлюбу між нею та будь-якою іншою особою відсутній.

Крім того, вивченням судової справи №2-4452/2007 за позовною заявою ОСОБА_7 до СТОВ «Агрофірма «Нива» про визнання права власності на спірну квартиру, встановлено, що в наданій нею до суду у грудні 2006 року копії паспорту штамп про реєстрацію шлюбу між нею та будь - якою іншою особою відсутній.

Згідно інформації Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 25.04.2018 №08.1-2299УДР, паспорт померлої ОСОБА_7 до органів ДРАЦС не здавався, про що вищезазначеним управлінням направлено повідомлення до Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області. Зазначене свідчить про можливість внесення відомостей про шлюб з громадянином ОСОБА_13 (Акімов) до паспорту ОСОБА_7 після смерті останньої.

Таким чином, Чорноморським MB ГТУЮ в Одеській області та Управлінням державної реєстрації ГТУЮ в Одеській області підтверджено факт того, що Свідоцтва про шлюб серія І-ЕД №026876 між ОСОБА_13 та ОСОБА_7, дата реєстрації 19.05.2006, а/з №129, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Аитрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області від 19.05.2006 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не існує.

Вищезазначені документи вказують на те, що вступ у спадщину за померлою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 відбувався на підставі підроблених документів та здійснювався особою, якої фактично не існує.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що документ підтверджуючий родинний зв'язок між спадкодавцем та спадкоємцем, а саме Свідоцтво про шлюб серія І-ЕД №026876 між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 є підробним, у зв'язку з чим, відсутні докази щодо того, що ОСОБА_4 є належним спадкоємцем померлої.

З вищевикладених обставин та документів вбачається, що спадкоємець ОСОБА_4, в порядку ст. 1261 ЦК України не мав права на спадкування за законом, як той з подружжя, який пережив спадкодавця та не може бути спадкоємцем.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про нотаріат», особа має право оскаржити цей нотаріальний акт у судовому порядку і визнати його недійсним як такий, що вчинено з порушеннями.

Таким чином, суд дійшов висновку що свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №02/2018, зареєстроване в реєстрі за №565, видане 26.02.2018 приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2 має бути визнане недійсним.

Також з матеріалів справи вбачається, що 26.02.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39870059 за підставою виникнення права власності - свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа №02/2018, зареєстроване в реєстрі за №565, видане 26.02.2018.

При цьому документ, на підставі якого 26.02.2018 приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_4 на квартиру за вищевказаною адресою - свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №02/2018, зареєстроване в реєстрі за №565, видане 26.02.2018, має бути визнане недійсним, що тягне за собою необхідність скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39870059.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 3 вищевказаного Закону встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 1 статті 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч. 2 вищевказаної статті, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 зазначеної статті визначено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом і за законом, квартира загальною площею 53,1 кв. м., розташована у АДРЕСА_6 є відумерлою спадщиною та у подальшому має перейти у власність ОСОБА_1 міської ради.

Таким чином, видачею оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину за законом та реєстрацією права власності на майно, порушено права територіальної громади м. Одеса, оскільки дане майно - квартира загальною площею 53,1 кв. м., розташована у АДРЕСА_6, могла бути визнаною відумерлою спадщиною та перейти у власність територіальної громади м. Одеса.

Відповідно до ч. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено обов'язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

У зв'язку з вищевикладеним, на підставі повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову виконуючого обовязки керівника Іллічівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5 нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу Головного територіального Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно в повному обсязі, оскільки обставини викладені в позові знайшли своє підтвердження в ході розгляду даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 2, 3, 76, 77, 80, 81, 89, 263 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1220, 1261, 1276, 1301 ЦК України,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву виконуючого обовязки керівника Іллічівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5 нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу Головного територіального Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №02/2018, зареєстровано в реєстрі за №565, видане 26.02.2018 ОСОБА_4 24.03.1947 р. н., приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Скасувати рішення приватного нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 26.02.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39870059 на підставі якого за ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, визнано право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 53,1 кв.м.

Скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно №25015321 щодо реєстрації за ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1101. Стягнути з відповідача на користь прокуратури Одеської області сплачений судовий збір за подачу позову на рахунок прокуратури Одеської області за наступними реквізитами: отримувач коштів - прокуратура Одеської області (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3); код отримувача (код за СДРПОУ): 03528552; рахунок отримувача: 0564; банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2018 року