КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4472/18
Провадження № 2/552/1471/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2018 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря Павленко Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за минулий час , суд ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів за минулий час посилаючись на те, що сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якого відповідач сплачує аліменти. До судового рішення про стягнення аліментів, відповідачем надавалась нерегулярна допомога на утримання сина. У 2017 році відповідачем сплачено 9 500 грн. в рахунок аліментів, у 2018 році 2 000 грн. заборгованість відповідача за 2017 рік по аліментам складає 1029 грн., а за 2018 рік - 2 185 грн., всього 3 214 грн. Позивачем нарахована пеня за 2017 рік 2058 грн. за 2018 рік 409 грн. та за квітень 2018 року 130 грн.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали пославшись на викладені в ній обставини та просили задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що протягом 2017 року та до винесення судового рішення про стягнення аліментів у 2018 році надавав добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини в більшому розмірі ніж зазначає позивач. З розрахунками позивача не погоджується, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до судового наказу від 01 червня 2018 року виданого Київським районним судом з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 14 травня 2018 року.

Судове рішення звернуто до виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивачем на підтвердження заявлених вимог не надано суду доказів, щодо звернення до відповідача з приводу надання матеріальної допомоги на утримання сина та ухилення останнього від надання таких коштів.

У судовому засіданні позивач не заперечувала і підтвердила добровільне надання відповідачем на утримання сина коштів у 2017 році та у 2018 році до звернення нею до суду з заявою про видачу судового наказу .

Також суд приймає до уваги ту обставин, що у разі ухилення відповідача від обовязку утримання свого сина, позивач не була позбавлена права на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів ні в період шлюбу між сторонами, ні після його розірвання.

Надане суду листування з соціальних мереж є доказом неприязних стосунків, що склались між сторонами, а не ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання сина.

Частиною 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось в судовому засіданні позивачем, пеня нарахована нею на кошти , які не були присуджені рішенням суду як аліменти.

Також доказів, що між сторонами була досягнута домовленість про сплату аліментів у відповідному розмірі та у відповідні строки, позивачем суду не надано.

За таких обставин, нарахування пені є безпідставним.

Згідно ч.3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні позивачем не наведено доказів в обґрунтування позовних вимог, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 191,196 СК України, ст. ст. 10,12, 81, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Головуючий Ж.В. Кузіна

Повний текст судового рішення виготовлений 16 жовтня 2018 року