РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридня О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ворлноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 23.02.2018 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення частки у спільній сумісній власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 05.10.1993 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. 01.09.1998 року її сім"я: чоловік ОСОБА_4, вона , її донька ОСОБА_2 Олександрівна- від першого шлюбу, заключили договір міни квартири АДРЕСА_1, загальною площею 38,30 кв.м., житловою 21,40 кв.м., яка належала їм на підставі свідотцтва про право власності від 02.06.1998 року, зареєстрованого в Волноваському БТІ 31.08.1998 року за № 6671 на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 29,70 кв.м., яка належала ОСОБА_5 на підставі свідотцтва про право власності на житло від 28.10.1996 року, з запеєстрованого в БТІ 14.11.1996 року за № 6483 та свідотцтва про право на спадщину за законом виданого 31.08.1998 року Волноваською державною нотаріальною конторою за р-1478, зареєстрованого в Волноваському БТІ 31.08.1996 року за № 6483.

24.09.2008 року шлюб з ОСОБА_4 розірвано, але вони продовжували проживати однією сім"єю в цивільному шлюбі до його смерті 19.02.2016 року. Згідно ст. 74 СК України вона, як дружина має право на спадщину. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири. Позивач є єдиним спадкоємцем, т.я. померлий був сиротою.

13.02.2014 року позивач змінила прізвище "Кулик" на "Козирева".

На праві приватної спільної часткової власності позивачу та померлому чоловіку належить квартира, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Волноваха, вул. Менделеєва 15/22.

Оскільки позивач та ОСОБА_4 з 05.10.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, і придбали квартиру 01.09.1998 року, тобто під час шлюбу, шлюб розірвано, але проживали однією сім"єю, потрібно прийти до висновку про те, що квартира є обєктом права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, і частка померлого у праві спільної сумісної власності становить 1/3 за позивачем.

Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Волноваха, вул. Менделеєва 15/22., яка належала померлому ОСОБА_4.

Позивач в судове засідання не з"явилася надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягала.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 206 ЦПК України, яка визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав:

05.10.1993 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4.

На праві приватної спільної часткової власності позивачу та ОСОБА_4 належить квартира, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Волноваха, вул. Менделеєва 15/22, що підтверджується договором міни квартири від 01.09.1998 року, зареєстрованого в БТІ 02.09.1998 року в реєстрі за № 6671.(а.с.10).

24.09.2008 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвано, що підтверджується свідотцтвом про розірвання шлюбу серія 1-НО № 132572 від 24 вересня 2008 року, актовий запис № 234, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області.(а.с. 14).

13.02.2014 року позивач ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_1, що вбачається з свідотцтва про зміну імені серія 1-НО № 016909, актовий запис № 4 від 13.02.2014 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області.(а.с.8).

Судом встановлено, що 19.02.2016 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.02.2016 року (а.с.9). Після смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири.

Згідно довідки директора будинкоуправління № 2 від 12.10.2016 року за № 513 ОСОБА_1 на день смерті колишнього чоловіка ОСОБА_4, померлого 19.02.2016 року проживала разом з ним в квартирі АДРЕСА_3 та вели спільне господарство. Похованням займалась ОСОБА_1С.(а.с.15).

Оскільки позивач та ОСОБА_4 з 05.10.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, і придбали квартиру 01.09.1998 року, тобто під час шлюбу, шлюб розірвано, але проживали однією сім"єю, потрібно прийти до висновку про те, що квартира є обєктом права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, і частка померлого у праві спільної сумісної власності становить 1/3 за позивачем.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім"єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте Ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності

Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно за ст.1216 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця право на спадщину.

Відповідно до частини 1 статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

На підставі викладеного вище та керуючись статтями 8, 124 Конституції України, статтями 3, 16, 328, 1216, 1218, 1220, 1296 ЦК України, статтями 13, 19, 81, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільній сумісній власності в порядку спадкування, задовольнити у повному обсязі.

Визначити, що квартира АДРЕСА_4, є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, померлого 19.02.2016 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_4, загальною площею 42,0 кв.м., житловою площею 29,70 кв.м., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 19.02.2016 року.

Рішення суду є правовстановлюючим документом та підлягає державній реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.І.Мохов