справа №619/2387/18
провадження №2/619/1147/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Якименко Л.О.
за участю: секретаря судового засідання Ломанової І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В підтвердження позову позивач посилається на те, що квартира за адресою: Харківська область Дергачівський район село Березівське підгосп «Бермінводи» АДРЕСА_1, належить позивачу ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1995 року, виданого за рішенням комісії по приватизації державного житлового фонду підсобного господарства «Бермінводи», що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності.
Відповідач ОСОБА_2 27 липня 2011 року продав свою 1/5 частку квартири ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу частини квартири від 27.07.2011, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського РНО Харківської області ОСОБА_6
Таким чином, позивач та його дружина ОСОБА_3 володіють кожен по 1/5 частці вказаної квартири, а діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 3/10 частки вказаної квартири кожний.
За вказаною адресою, згідно будинкової книги, з 09.10.1997 зареєстрований відповідач по справі. З 2002 року ОСОБА_2 залишив квартиру та назавжди переїхав спочатку до Полтавської області, а на даний час де він мешкає, позивачу невідомо.
Згідно акта депутата від 25.10.2017 ОСОБА_2 не проживає у будинку з 2002 року, в будинку немає його особистих речей. Зявитися до відповідних органів та знятися з реєстрації у встановленому порядку відповідач очевидно не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, в адресованій суду заяві підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити, а справу розглядати за його відсутністю.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, згідно розміщення оголошення на офіційному сайті Дергачівського районного суду 01.10.2018. Про поважні причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутності в заочному судовому засіданні.
Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не зявилася в судове засідання та не подала відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.
Судом було достовірно встановлено, що квартира за адресою: Харківська область Дергачівський район село Березівське підгосп «Бермінводи» АДРЕСА_1, належить позивачу ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 (ОСОБА_5) Сергіївні та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1995 року, виданого за рішенням комісії по приватизації державного житлового фонду підсобного господарства «Бермінводи», що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності.
ОСОБА_2 27 липня 2011 року продав свою 1/5 частку квартири ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу частини квартири від 27.07.2011, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського РНО Харківської області ОСОБА_6
Позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 володіють по 1/5 частці вказаної квартири кожний, а діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 3/10 частки вказаної квартири кожний.
За вказаною адресою, згідно будинкової книги, з 09.10.1997 зареєстрований відповідач по справі. З 2002 року ОСОБА_2 залишив будинок та назавжди переїхав спочатку до Полтавської області, а на даний час де він мешкає, позивачу невідомо.
Згідно акта депутата від 25.10.2017 ОСОБА_2 не проживає у будинку з 2002 року, в будинку немає його особистих речей. Зявитися до відповідних органів та знятися з реєстрації у встановленому порядку відповідач не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідачем не доведено та не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що він не проживає за місцем реєстрації з поважних причин.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за місцем реєстрації, будь-яким чином вказаним житловим приміщенням не цікавляться, комунальні послуги не сплачує, кореспонденція на його імя за даною адресою не надходить.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 259, 263-265, 268, 280-282, 286-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 319, 321, 379, 385, 391 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район село Березівське підгосп «Бермінводи» АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд в 30-денний термін з дня отримання копії рішення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 30-денний термін до Харківського апеляційного суду апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Суддя Л. О. Якименко