Справа № 489/4408/18
Номер провадження 2/489/2127/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Супрун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з позовом, яким просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 4 будинку № 34 по вул. Піонерська у м. Миколаєві.

Вказувала, що відповідач, хоча і зареєстрована, проте за вказаною адресою не проживає з вересня 2013 року, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також, позивач зазначала, що реєстрація відповідача у квартирі не дає їй можливості реалізовувати своє право власності належним чином.

Позивач, згідно заяви, просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги.

Відповідач не з'явилася, повідомлена належним чином.

Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Встановивши фактичні обставини, з'ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

21.06.2009 р. ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусам Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 386.

Згідно з довідкою ЖКП ММР «Південь» виданою за № 1157 від 11.05.2017 р., в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_2

Відповідно до Акту про не проживання складного ЖКП ММР «Південь» від 30.06.2018 р., підписаного сусідами сторін, у вищевказаній квартирі починаючи з вересня 2013 р. відповідач не проживає.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не мешкає за вказаною адресою більш ніж один рік, отже позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири, обґрунтовані, та підлягають задоволенню, оскільки порушене право позивача підлягає захисту у обраний ним спосіб.

Керуючись ст.ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратив право користування квартирою № 4 будинку № 34 по вул. Піонерська у м. Миколаєві.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом безпосередньої подачі апеляційної скарги або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, номер та серія паспорта ЕО 264586, місце реєстрації: АДРЕСА_2;

Представник позивача ОСОБА_4, місце знаходження: АДРЕСА_3;

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_4.

Повне судове рішення складено 11.10.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова