набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/633/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2018 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_10 ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що він 16 лютого 2017 року близько 19.45 год. на своєму автомобілі марки «BMV X5» чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 проїжджав вздовж будинку культури с. Григорівка, Чаплинського району, і в цей час почув удар в праву частину автомобіля. Зупинившись та оглянувши автомобіль він побачив механічні пошкодження правої частини автомобіля, а також арки вікон. Пошкодження полягають у тому, що зігнутий метал та подряпана фарба. Наступного дня він з'ясував, що коли він проїжджав біля будинку культури в с. Григорівка, на тому місці перебували ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, які є неповнолітніми. Під час опитування вказаних осіб з'ясувалося, що саме ОСОБА_3 кинув скляну пляшку в його автомобіль. За даним фактом він звернувся до Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області. За результатами розгляду вказаних матеріалів ЖЄО №490 від 18 лютого 2017 року прийнято рішення про припинення перевірки. Діями ОСОБА_3 йому завдано матеріальну шкоду, яка складається із пошкодження автомобіля на суму 16405 грн., а також завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав через пошкодження його автомобіля, яку він оцінює на суму 2000 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на свою користь матеріальні збитки, заподіяні неповнолітнім у розмірі 16405,60 грн. та стягнути з ОСОБА_3 на свою користь моральні збитки у розмірі 2000 грн., та судовий збір на суму 640 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні надала заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, просили суд стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача вартість відновлювального ремонту автомобіля, яка становить 14 тис. 568 грн. 32 коп. та матеріального збитку заподіяного неповнолітнім, в розмірі 13653 грн. 82 коп., що разом складає 28 222,14 грн., а також стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача вартість проведеного експертного дослідження в сумі 4500 грн. та судовий збір на суму 640 грн., а в разі відсутності у неповнолітнього відповідача майна на яке можливо здійснити стягнення, стягнути із законного представника. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Разом із цим відмовилась від позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_5 суду пояснив, що 16 лютого 2017 року він їхав на своєму автомобілі марки «БМВ Х5» в с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області. Проїжджаючи повз будинок культури він відчув удар по правій частині свого автомобіля та вийшовши на вулицю побачив пошкодження свого автомобіля. В подальшому він розвернувся автомобілем та присвітивши фарами побачив розбите скло біля місця де відчув удар по автомобілю. Наступного дня він почав з'ясовувати хто міг завдати пошкоджень його транспортному засобу. Ним було встановлено, що на той час поблизу будинку культури в с. Григорівка перебували неповнолітні ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_3. Опитавши вказаних осіб, він з'ясував, що пошкодив його автомобіль саме ОСОБА_3, шляхом кидання пляшки в бік автомобіля, та побачивши, що водій зупинився, побіг за приміщення будинку культури. На той час коли він знайшов хлопця, його матір сказала, що її сина в той день в селі не було, тому він не міг бути ввечері біля будинку культури та спричинити шкоду. Того дня позивач до поліції не звертався, оскільки ввечері їхав із м. Херсона, оскільки забрав із лікарні дружину. Намагався врегулювати спір у добровільному порядку та поїхав до батьків ОСОБА_3, однак вони на контакт не йшли та відмовлялися з ним спілкуватися. Через два дні він звернувся до поліції із відповідною заявою.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та вважав, що позивачем не підтверджено, що саме ним було спричинено майнову шкоду. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Законний представник ОСОБА_3 - ОСОБА_12 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що наступного дня до них зателефонував позивач з приводу завдання йому шкоди. Приїхав до них додому та показав пошкодження транспортного засобу. Ввечері знову позивач приїхав до них додому та забрав ОСОБА_3 З приводу незаконного тримання її сина ОСОБА_5 вона звернулася з відповідною заявою до поліції.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні також заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_5 про що надала до суду письмові заперечення по суті заявлених позовних вимог та просила суд в задоволенні його позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень вказувала, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджували б вчинення ОСОБА_3 дій, що призвело до спричинення йому матеріальної шкоди. Пояснення неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які отримані Чаплинським відділом поліції не можуть бути використані як засіб доказування, оскільки отримані з порушенням процедури. Вважає, що відсутній причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою, завданою позивачу, а тому вимога про матеріальну шкоду не підтверджена жодним належним чи допустимим доказом, у зв'язку із чим в задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_7 пояснив, що 16 лютого 2017 року у вечірній час він разом із товаришами ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 знаходились на лавочці навпроти будинку культури в с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області спілкувалися. Потім від них відійшов ОСОБА_8 та ОСОБА_6, він також із ОСОБА_9 відійшли від лавочки, а ОСОБА_3 залишився на лавочці один розмовляти по телефону. Коли він відійшов до клубу, то почув звук розбиття пляшки та побачив, що водій автомобіля зупинився, потім повернувся на місце події, вийшов із автомобіля обійшов його і поїхав в сторону с. Павлівка. Одразу після того як ОСОБА_3 кинув пляшку, він втік за приміщення клубу. Цього ж вечора, ОСОБА_3 підійшов до них і сам розповів, що це він кинув пляшку у проїжджаючий автомобіль.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 16 лютого 2017 року близько 19 години 40 хв. він разом із ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебували на лавочці навпроти будинку культури в с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області, на відстані 10-15 метрів до будинку культури. Він разом із ОСОБА_8 відійшли від лавочки до приміщення будинку культури, а пізніше до них підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_7, залишивши ОСОБА_3 самого на лавочці. Перебували від нього на відстані 15 метрів, побачив як ОСОБА_3 кинув пляшку в проїжджаючого автомобіля позивача та одразу втік. В цей час автомобіль загальмував, розвернувся, потім позивач вийшов із автомобіля оглянув пошкодження, і поїхав. Через деякий час ОСОБА_3 підійшов до них та почав хизуватись, що це саме він кинув пляшку в автомобіль.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_8 пояснив, що у вечірній час 16 лютого 2017 року він разом із ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 сиділи на лавочці навпроти будинку культури в с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області спілкувалися близько 20 хвилин. Потім він разом із ОСОБА_6 відійшли від лавочки до будинку культури, а потім відійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_7, а ОСОБА_3 залишився сидіти на лавочці розмовляти по телефону. Побачив як ОСОБА_3 кинув пляшку в проїжджаючий автомобіль БМВ. Також додав, що перед тим як проїжджав автомобіль БМВ по проїжджій частині проїхав автомобіль ВАЗ в який ОСОБА_3 також кинув пляшку, однак вона не потрапила в нього. Після події ОСОБА_3 підійшов до них та повідомив, що це він кинув пляшку.

Третя особа ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 16.02.2017 року у вечірній час близько 18.00 години він підійшов до будинку культури в с. Григорівка Чаплинського району. Потім разом із товаришами сидів на лавочці біля клубу спілкувались. Спочатку від лавочки відійшов ОСОБА_8 та ОСОБА_6, а потім він разом із ОСОБА_7 підійшли до них на відстань приблизно 15 метрів від лавочки, а ОСОБА_3 залишився сидіти на лавочці розмовляти по телефону. Потім він почув звук удару розбиття пляшки і побачив як ОСОБА_3 одразу втік за будинок культури. Водій автомобіля пригальмував, вийшов із автомобіля, оглянув його і поїхав. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_3 та розповів, що це він кинув пляшку у автомобіль та попросив нікому не говорити про дану подію.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до висновку від 27.02.2017 року ДОП Чаплиснького ВП ОСОБА_14, затвердженого начальником Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області 18.02.2017 року до Чаплинського відділення поліції Генічеського відділу надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 16.02.2017 року близько 19.45 год., в с. Григорівка, поблизу будинку культури невстановлена особа скляною пляшкою пошкодила його автомобіль «BMV X5» чорного кольору, державний номер НОМЕР_1. В ході розгляду даної заяви був опитаний ОСОБА_5, який пояснив, що 16.02.2017 року близько 19.45 год., проїжджаючи на своєму автомобілі «BMV X5» вздовж будинку культури в с. Григорівка, почув удар по правій частині його автомобіля. Зупинившись та оглянувши автомобіль він побачив пошкодження правої частини автомобіля. Наступного дня він з'ясував, що в момент коли він проїжджав в с. Григорівка поблизу будинку культури, там перебували ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 Під час опитування вказаних осіб було встановлено, що саме ОСОБА_3 кинув скляну пляшку в автомобіль ОСОБА_5 Опитані ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7 показали, що дійсно 16.02.2017 року близько 19.45 год. вони перебували поблизу будинку культури, ОСОБА_3 кинув скляну пляшку в бік проїжджаючого автомобіля «BMV X5» чорного кольору, яка внаслідок удари розбилася. Вказаний автомобіль зупинився, а ОСОБА_3 втік з місця події.

Вказаний висновок інспектора ДОП Чаплиснького ВП ОСОБА_14, затверджений начальником Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області на даний час є чинним.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2017 року, ОСОБА_5 повідомив про те, що 16.02.2017 року близько 19.45 год., в с. Григорівка, поблизу будинку культури невстановлена особа скляною пляшкою пошкодила його автомобіль «BMV X5» чорного кольору, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 від 18.02.2017 року, які надані начальнику Чаплинського відділення Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_15 про те, що 16.02.2017 року близько 19.40 год. вони перебували в с. Григорівка, поблизу будинку культури з ними також був ОСОБА_16, який знаходився біля лавки поряд з якою була скляна пляшка. В цей час по вулиці проїжджав автомобіль марки «BMV X5» чорного кольору та почули звук удару розбитої пляшки, яку кинув ОСОБА_3, одразу після цього ОСОБА_3 втік з місця події. Автомобіль пригальмував та зупинився, водій вийшовши із автомобіля оглянув його та поїхав. Після того, як до них повернувся ОСОБА_3, то останній розповів, що це він кинув пляшку в автомобіль.

З висновку №25 від 05 вересня 2017 року експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, виконаного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_17 із фототаблицею до нього слідує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 в наслідок його пошкодження на момент огляду складає 14568,32 грн. Ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2, на момент огляду становить 1386766,44 грн. Вартість матеріальної шкоди, що спричинена власнику автомобіля НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 внаслідок його пошкодження на момент огляду становить 13653,82 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_3 його власником є ОСОБА_5

З характеристики ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 учня 11 класу Григорівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів вбачається, що ОСОБА_3 має посередні знання з основних наук, навчальним матеріалам володіє на середньому рівні, охайний, врівноважений, доброзичливий, дисциплінований. Батьки приділяють належну увагу вихованню ОСОБА_3.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що працює охоронцем в Григорівській сільській раді. В період з 20 по 21 години 16 лютого 2017 року він виходив на вулицю, однак події з приводу яких подано позов він не бачив та не чув.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він приїхав до будинку культури с. Григорівка близько 19 години. Постояв трохи біля будинку культури, поспілкувався з ОСОБА_3 та поїхав до магазину, розбиття пляшки він не чув. Після цього повернувся до будинку культури для того, щоб пограти в більярд з ОСОБА_3 Вказав, що дані події можливо відбулися на початку грудня 2017 року, оскільки на вулиці було ще тепло.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що в зимовий період працює в спортклубі що знаходиться в приміщення будинку культури в с. Григорівка. В цей день до спортклубу заходили ОСОБА_7, ОСОБА_6. Також в період часу з 18 год. 30 хв. по 19 год. заходили ОСОБА_19 разом зі своєю дівчиною, які майже одразу вийшли. ОСОБА_3 в цей час перебував у спортклубі. Через день після цього, матір ОСОБА_3 підходила до неї та запитувала про ОСОБА_3. Вказує, що вона цілий вечір була у спортклубі. Однак чи виходив ОСОБА_3 з приміщення клубу вона не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що він йшов до спортклубу і побачив, що біля приміщення будинку культури стоять молоді хлопці. Біля спортклубу бачив, що стояли ОСОБА_8 та ОСОБА_6 Він піднявся до ОСОБА_22 та побачив, що в клубі грали в більярд ОСОБА_3, ОСОБА_23 та ОСОБА_24. Потім ОСОБА_19 вийшов на вулицю разом із ОСОБА_3, останній був відсутній протягом 2-3 хв.. Весь вечір ОСОБА_3 грав в більярд в приміщені спортклубу. Ці події мали місце в лютому 2017 року.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що того дня він з родиною їхав на автомобілі та проїжджаючи біля будинку культури в с. Григорівка відчули удар по автомобілі, зупинилися та вийшли і побачили удар. Так як матір себе погано почувала, оскільки він з батьком везли її із лікарні з м. Херсона, то поїхали додому. Наступного дня він зателефонував ОСОБА_3 та запитав чи перебував останній біля будинку культури на передодні ввечері, на що він повідомив, що його там не було, він з батьком їздив до м. Армянськ. Потім він поїхав до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які повідомили, що ОСОБА_3 16.02.2017 року кинув пляшку в автомобіль БМВ.

ОСОБА_26, який є суб'єктом оціночної діяльності в судовому засіданні в режимі відеоконферен зв'язку пояснив, що він виїжджав до смт. Чаплинка на огляд транспортного засобу. Іншу сторону, зокрема відповідачів він викликав на огляд поштовим повідомленням. Крім того, він особисто дзвонив матері неповнолітнього відповідача за номером мобільного телефону, однак вона йому повідомила про те, що на огляд вони не з'являться. Ним був оглянуто автомобіль та встановлено подряпини фарби на крилі автомобіля БМВ, що відображено на фототаблиці.

Відповідно до ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в більшому бо меншому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до зазначених норм, обов'язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди.

На підставі ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Обов'язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, це загальне правило діє, якщо в нормах матеріального права відсутня вказівка про перерозподіл обов'язків доказування.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Судом встановлено, що 16.02.2017 року близько 19.45 год., в с. Григорівка, поблизу будинку культури неповнолітній ОСОБА_3 кинув скляну пляшку в автомобіль «BMV X5» чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5. Зазначені обставини в повній мірі підтверджуються матеріалами справи. Зокрема дані обставини підтверджені висновком інспектора ДОП Чаплиснького ВП ОСОБА_14, який затверджений начальником Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області та який на даний час є чинним. Також дані обставини підтверджені матеріалами перевірки за заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 18.08.2017 року, якою ОСОБА_5 повідомив про те, що 16.02.2017 року близько 19.45 год., в с. Григорівка, поблизу будинку культури невстановлена особа скляною пляшкою пошкодила його автомобіль «BMW X5» та письмовими поясненнями ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які підтверджені останніми в судовому засіданні. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своєї невинуватості відповідачем в спричиненні шкоди майну позивача ОСОБА_5 надано не було.

При цьому суд критично приймає покази свідків ОСОБА_19, ОСОБА_21, та ОСОБА_22, які протирічать один одному та сумнівні з точки зору їх достатності. Так, у своїх показах ОСОБА_19 вказував, що разом з ОСОБА_3 у вечір коли мала місце подія, грали в більярд в приміщені спортклубу та на вулиці було тепло, а події мали місце в грудні 2016 року, однак з матеріалів справи встановлено, що дані події мали місце в лютому 2017 року. Крім того як ОСОБА_19 так і ОСОБА_21 вказують, що вони протягом вечора грали в більярд разом з ОСОБА_3, однак ОСОБА_22 вказувала на те, що ОСОБА_19 лише зайшов до зали та одразу з неї вийшов та в більярд того вечора він не грав. Ці свідчення повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які наведені в мотивувальній частині рішення.

Таким чином, в судовому засіданні позивачем надано суду достовірні та переконливі докази, які підтверджують факт вчинення дій неповнолітнім відповідачем ОСОБА_3, який пошкодив автомобіль позивача «BMW X5» чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, кинувши в нього скляну пляшку, завдавши останньому матеріальної шкоди, наявність шкоди та причинного зв'язку з діями неповнолітнього та шкодою. Тобто кожний доказ оцінений судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв'язку, доводять вину ОСОБА_3, у завданні ним матеріальної шкоди ОСОБА_5

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1996 року №6, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи.

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісничного транспортного засобу ОСОБА_5 №25 від 05 вересня 2017 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 в наслідок його пошкодження на момент огляду складає 14568,32 грн. Вартість матеріальної шкоди, що спричинена власнику автомобіля НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 внаслідок його пошкодження на момент огляду становить 13653,82 грн.

Суд не може в повному обсязі погодитись з таким висновком оцінювача в частині визначення розміру матеріальної шкоди виходячи з наступних підстав.

Положеннями п. 8.5.15 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 передбачено, що у разі відсутності технологічної документації з ремонту або нормативної документації щодо трудомісткості ремонту такого колісного транспортного засобу спеціального чи спеціалізованого призначення, вартість відновлювального ремонту такого колісного транспортного засобу може визначатися за фактичними витратами ремонтного підприємства з подальшим коригуванням вартості складників на величину коефіцієнта фізичного зносу.

З урахуванням системного аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що відновлювальний ремонт передбачає саме відновлення пошкоджених частин колісного транспортного засобу, а не їх заміну на нові. Пошкоджені деталі при відновлювальному ремонті можуть бути замінені на нові тільки у випадках, передбачених п. 8.5.3. вищевказаної Методики. При цьому, при обрахуванні вартості відновлювального ремонту з використанням нових деталей, вузлів колісного транспортного засобу, вартість нових деталей корегується на величину коефіцієнта фізичного зносу.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача вартості нових складових колісного транспортного засобу, які підлягають заміні при ремонті в сумі 11431,21 грн., оскільки враховуючи малозначність спричиненої позивачу шкоди та згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу ОСОБА_5 відсутня необхідність саме заміни пошкоджених деталей на нові, оскільки вони підлягають ремонту.

Виходячи з наведеного, сума матеріального збитку ОСОБА_5 в наслідок неправомірних дій ОСОБА_3 складає: вартість ремонтно-відновлювальних робіт + вартість необхідних для ремонту матеріалів 2371,66+765,45=3137,11 грн.

Таким чином, розмір фактично спричиненої позивачу ОСОБА_5 з вини неповнолітнього ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 3137,11 грн. сумнівів у суду не викликає, оскільки відповідачами не спростований.

Разом з цим суд вбачає, за необхідне зазначити, що відповідно до приписів ч.2 ст.1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої ОСОБА_3 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, обов'язок по відшкодуванню шкоди в частці, якої не вистачає, або у повному обсязі, повинен бути покладений на її законного представника - ОСОБА_4, яка є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_3

Щодо заявленої вимоги позивачем про стягнення із відповідача матеріальної шкоди в розмірі 13653,82 грн., що становить суму реальної вартості втраченого майна, то суд вбачає за необхідне зазначити, що положенням статті 1192 ЦК України чітко визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи те, що судом встановлено розмір збитків, необхідний для відновлення пошкодженої речі, що підлягає відшкодуванню потерпілому, відповідно до вимог ст.1192 ЦК України, тому відсутні підстави для стягнення суми реальної вартості втраченого майна.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертиз.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_5 на підтвердження розміру завданої йому матеріальної шкоди надав суду висновок експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, проведеного суб'єктом оціночної діяльності, який був прийнятий судом у якості належного доказу і покладений в основу рішення по даній справі щодо відшкодування матеріальної шкоди, а тому, на думку суду, витрати, пов'язані із отриманням зазначеного висновку в розумінні п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України по своїй суті є судовими витратами, що безпосередньо пов'язані з розглядом справи. Розмір цих витрат становить 4500 грн. і підтверджується документально наявною в матеріалах справи квитанцією до прибуткового касового ордеру №1017 від 28.08.2017 року, а тому судові витрати понесені позивачем у зв'язку з проведенням автотоварознавчого дослідження, підлягають відшкодуванню відповідачем ОСОБА_3, а у разі недостатності або відсутності у останньої майна для такого відшкодування-законним представником ОСОБА_4

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 слід задовольнити частково.

Згідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 149,38 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а в разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої матеріальної шкоди та судових витрат, стягнути з його законного представника ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3137,11 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 4500 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою послуг щодо проведення автотоварознавчого дослідження, а також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 149,38 грн., а всього 7786,49 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко