Справа № 191/2055/18
Провадження № 2/191/597/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 21.04.2007 року, від якого у них є неповнолітні діти: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однією сім'єю вони з відповідачем не проживають, на теперішній час діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Після припинення між ними шлюбних відносин, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Пропозицію домовитись про добровільну участь відповідача в утриманні своїх дітей чоловік відхилив. Відповідач працює, отримує заробітну плату і має можливість утримувати своїх дітей. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. І обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. А відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідно до ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, так як отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується довідкою з місця роботи, тому батько який є здоровим, працює і отримує заробітну плату зможе, на її погляд, сплачувати аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Як їй відомо інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам немає.

У зв'язку з чим, просить суд стягувати з ОСОБА_2, який народився 16 травня 1987 року в с. Серебрянка, Крим, аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на двох дітей, так як це передбачено ст.. 183 СК України. Також у судовому засіданні пояснив, що за час шлюбу з позивачкою у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з матір'ю, але він постійно приймає участь у їх вихованні та матеріальному утриманні. Син дуже часто залишається в нього на вихідні. Він любить своїх дітей і кожен місяць перераховував на картковий рахунок колишньої дружини кошти, також купував дітям одяг та продукти харчування.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, заперечував проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії І-КИ №143633) та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії І-КИ №328964).

Факт проживання дітей разом з позивачем підтверджується довідкою про склад сім'ї №804 від 15.03.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, 05.03.2011 року.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 Сімейного кодексу України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. .

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Проаналізувавши надані докази, враховуючи стан здоров'я, матеріальний стан дитини та відповідача, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів на двох дітей, не порушує інтереси дітей, їх право на достатній життєвий рівень та забезпечення гармонійного розвитку та є достатнім для їх утримання.

Проти визначення такого розміру аліментів відповідач не заперечує та має змогу їх сплачувати.

Враховуючі встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 179, 180-183, 186, 191, 196 СК України, ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 141 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, який народився в с.Серебрянка Роздольненського району Автономної Республіки Крим, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка народилася в с.Стара Гута Новоушицького району Хмельницької області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 червня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 27 вересня 2025 року включно.

Стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, який народився в с.Серебрянка Роздольненського району Автономної Республіки Крим, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь держави в особі Державної судової адміністрації України: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , Банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_6