Номер провадження: 22-ц/785/6037/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року м. Одеса

Справа №522/22838/17

Провадження №22-ц/785/6037/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання Драганової Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

позивач - ОСОБА_3 Юрєвна,

представник позивачів ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, діючої в інтересах ОСОБА_2, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Загороднюка В.І. 18 квітня 2018 року в м. Одесі,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні і в обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з відповідачем, проте на теперішній час триває апеляційний розгляд позову про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу народилися донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Донька ОСОБА_6 за своїм власним бажанням залишилась проживати з батьком ОСОБА_2 Відповідач, забрала сина, і з осені 2017 року переїхали для проживання за своєю адресою реєстрації: АДРЕСА_1. З цього часу відповідач відносини з позивачами не підтримує, чинить перешкоди позивачам у спілкуванні з дитиною та не дає можливості приймати участі у її вихованні.

Позивачі мають постійне місце проживання, в якому є всі умови для знаходження, виховання та проживання дитини, що було встановлено актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї позивачів від 19.01.2017 року Чорноморською селищною радою. Позивачі мають бажання регулярно та систематично спілкуватись з дитиною, приймати активну участь у її вихованні, але відповідачка за будь-яких умов намагається уникнути такого спілкування та перешкоджає їм. В зв'язку з чим, позивачі просили:

1.Зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоду спілкуванні з сином ОСОБА_7 02.12.2008 р.н ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Юрєвни.

2.Визначити такі способи у часті у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_3:

- Побачення 5 днів на тиждень: з- понеділка по пятницю з 15:00 год. до 18:00 год. За місцем навчання ОСОБА_7 або за місцем його проживання, перебування;

- двічі на місяць проводити з ОСОБА_7 вихідні дні ( суботу та неділю) за місцем проживання батька а саме: кожну першу та третю неділю місяця. При цьому батько/баба самостійно забирає сина/онука з помешкання матері в пятницю ввечері не пізніше 17:00 та зобовязуються повернути сина/онука в неділю в помешкання матері не пізніше 19:00. Мати зобовязана надати сина/онука всі необхідні для проведення вихідних днів речі ( одяг/іграшки/підручники);

- проведення спільно з сином/онуком одного тижня під час зимових канікул та один місяць під час літніх канікул;

- проведення з батьком/бабою Новорічних свят;

- необмежене спілкування з сином/онукою ОСОБА_7, засобами телефонного, поштового, електронного звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного контакту між батьком/бабою та сином/онуком. Осінні та весняні канікули перша їх половина з батьком з батьком/бабою.

-У разі, якщо святкові дні припадають на день побачення або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син/онук проводить з батьком/бабою.

-У випадках тимчасового виїзду батька за кордон з сином, зобовязати ОСОБА_5 не перешкоджати такому виїзду, надавши необхідний дозвіл на цей виїзд. Також батько зобовязується не чинити перешкод для виїзду дітей з матірю тимчасово за кордон, та своєчасно надавати необхідні дозвільні документи про це.

- Зобовязати ОСОБА_5 за два дні до зустрічі з сином/онуком, надати батьку/бабі точну інформацію щодо фактичного місця навчання., проживання, перебування дитини, та виїзду за межі міста Одеси, у разі настання таких змін, повідомити про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Крім того, зобовязати ОСОБА_5 повідомляти батьку або бабі про зміну стану здоровя сина/онука засобами телефонного, поштового, електронного звязку, про місце його спілкування, лікувальний заклад.

Рішення ухвалено у відсутність учасників справи.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька ОСОБА_2 з його малолітнім сином ОСОБА_7.

Визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною, два рази в місяць, з суботи по неділю, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_5.

Зобов'язано ОСОБА_5 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню баби ОСОБА_3 Юрєвни з малолітнім онуком ОСОБА_7.

Визначено способи участі ОСОБА_3 Юрєвни у вихованні малолітнього онука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом встановлення систематичних зустрічей баби з онуком один рази в місяць, з пятниці по неділю, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_5.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, діюча в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд змінити рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року у справі №522/22838/17 в частині визначення судом часу побачень ОСОБА_2 з ОСОБА_7 та ухвалити нове, яким встановити наступний графік побачень: з пятниці ввечері до неділі ввечері, за місцем проживання батька; проведення з сином одного тижня під час зимових канікул та одного місяця під час літніх канікул; необмежене спілкування з сином засобами телефонного, електронного звязку, що не передбачають безпосереднього контакту з дитиною .

В решті рішення суду не оскаржено.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не мотивував чому відмовлено в побаченні батька з дитиною за умови проведення літніх канікул разом; суд безпідставно визначив зустрічі з дитиною при узгодженості з матірю, не врахувавши, що ця неузгодженість з боку матері і стала підставою для звернення до суду з позовом.

Матеріали справи не містять відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_4, діючої в інтересах ОСОБА_2, підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, в частині визначення часу спілкування батька з сином, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з інтересів дитини та вважав за необхідне встановлювати зустрічі батька за попередньою домовленістю з матірю дитини.

Проте, повністю погодитися з висновками суду не можна.

Колегія суддів, частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.10.1999 року, проте проживають окремо.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Донька ОСОБА_6 проживає разом з батьком , малолітній син ОСОБА_7 проживає з матірю.

Позивачка ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_2 та бабусею дітей (а.с.13).

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації № 01-11/400/1 від 02.03.2018 року зобов'язано громадянку ОСОБА_5 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька громадянина ОСОБА_2 з його малолітнім сином ОСОБА_7, та визначено способи участі ОСОБА_2 у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_7, шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною, два рази в місяць, з суботи по неділю, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_5 (а.с. 56-57).

Висновком Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № К-206 від 02.03.2018 року про визначення порядку участі ОСОБА_3 Юрєвни у вихованні малолітнього онука ОСОБА_7 зобов'язано громадянку ОСОБА_5 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню баби ОСОБА_3 Юрєвни з малолітнім онуком ОСОБА_7, та визначено способи участі ОСОБА_3 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_7, шляхом встановлення систематичних зустрічей баби з онуком один рази в місяць, з пятниці по неділю, а також у святкові дні та дні народження за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_5 ( а.с.54-55).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 257 СК України баба та дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Колегія суддів, погоджується з доводами апеляційної скарги, стосовно того, що суд першої інстанції не мотивував відмову в побаченні батька з дитиною під час літніх канікул та необхідність зустрічей батька з сином лише за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_5.

Суд першої інстанції, при ухваленні рішення мотивувався лише графіком зустрічей, встановленим висновком органу опіки та піклування, а мав також враховувати графік зустрічей з дитиною, запропонований ОСОБА_2, оскільки батько теж має право на проведення разом з дитиною літніх канікул.

Крім того, малолітній син також має право на спілкування з батьком та не обовязково у присутності матері.

Таким чином, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відносно помилкового визначення судом зустрічі ОСОБА_2 з дитиною при узгодженості з матірю.

Колегія суддів, вважає помилковими висновки суду в цій частині рішення, оскільки суд першої інстанції не врахував, що неузгодженість з боку матері і стала підставою для звернення позивачів до суду з позовом.

Матеріали справи не містять доказів того, що спілкування позивача ОСОБА_2 з дитиною без присутності матері може зашкодити дитині.

Таких доказів не було надано і в суді апеляційної інстанції.

За змістом ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Суд першої інстанції ,встановлюючи спосіб та порядок спілкування батька з сином не визначився з часом з якого та до якого син має перебувати з батьком .

Оскільки мати також має право на проведення з сином святкових днів та дня народження сина, тому батьки мають спільно визначитися з ким ,в який час має бути дитина у святкові дні та дні народження дитини, а тому перебування дитини з батьком у святкові дні та дні народження сина , батько має попередньо узгоджувати з матірю ОСОБА_5.

За таких підстав, колегія суддів при вирішенні питання щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, виходить з преюдиції прав та інтересів дитини.

З врахуванням віку дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, його навчання у школі , з врахуванням дотримання вимог щодо відпочинку дитини та підготовки до занять, часу для відвідування разом з матірю культурно-виховних закладів ,колегія суддів ,вважає можливим встановити графік побачень ОСОБА_2 з сином ОСОБА_7:

-двічі на місяць проводити з сином ОСОБА_7, а саме дні першого та третього тижня місяця - з 16.00 годин пятниці до 16.00 годин неділі, а також у святкові дні та дні народження сина, за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_5.

-проведення спільно з сином одного тижня під час зимових канікул та один місяць під час літніх канікул, у період визначений за попередньою домовленістю між батьками .

За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_4, діючої в інтересах ОСОБА_2, підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, оскільки судом неповно зясовано всі обставини справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374,376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, діючої в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року змінити в частині визначення часу побачень батька ОСОБА_2 з сином ОСОБА_7.

Встановити графік побачень ОСОБА_2 з сином ОСОБА_7:

-двічі на місяць проводити з сином ОСОБА_7, а саме дні першого та третього тижня місяця - з 16.00 годин пятниці до 16.00 годин неділі, а також у святкові дні та дні народження сина, за попередньою домовленістю з матірю ОСОБА_5.

-проведення спільно з сином одного тижня під час зимових канікул та один місяць під час літніх канікул, у період визначений за попередньою домовленістю між батьками .

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19.10.2018 року

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10