Ухвала

Іменем України

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 757/26771/17-ц

провадження № 61-2829св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Мтір Ессет Менеджмент»,

треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерство фінансів України, ОСОБА_9, Кабінет Міністрів України, Рада національної безпеки і оборони України, Національний банк України, приватне акціонерне товариство «Біарс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відмову від позову за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року у складі судді Москаленко К. О. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Українець Л. Д., Шебуєвої В. А., Оніщука М. І.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Мтір Ессет Менеджмент» (далі - ТОВ «Мтір Ессет Менеджмент») про визнання договорів недійсними.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У серпні 2018 року до суду надійшла заява акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), подана адвокатом Каракоцею О. Р., про відмову від позову на підставі статті 408 ЦПК України.

У заяві про відмову від позову у справі № 757/26771/17-ц АТ КБ «ПриватБанк» вказує, що йому відомі та зрозумілі наслідки відмови від позову і закриття провадження у справі, передбачені частиною другою статті 256 ЦПК України.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої - третьої, п'ятої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до пункту 4 частини першої, частини другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

У зв'язку з поданням АТ КБ «ПриватБанк» заяви про відмову від позову, яка відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, суд касаційної інстанції приймає відмову позивача від позову, визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та закриває провадження у справі; підстав для неприйняття відмови позивача від позову не встановлено.

Керуючись статтями 255, 408, 409, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Мтір Ессет Менеджмент», за участю третіх осіб: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, ОСОБА_9, Кабінету Міністрів України, Ради національної безпеки і оборони України, Національного банку України, приватного акціонерного товариства «Біарс», про визнання договорів недійсними.

Визнати нечинними рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 грудня 2017 року.

Закрити провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Мтір Ессет Менеджмент», за участю третіх осіб: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, ОСОБА_9, Кабінету Міністрів України, Ради національної безпеки і оборони України, Національного банку України, приватного акціонерного товариства «Біарс», про визнання договорів недійсними.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді:А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик