Справа № 548/941/18
Провадження №4-с/548/5/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

за участю : секретаря судового засідання Комаренко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу скаргу Акціонерного товариства « Полтава Банк» на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство « Полтава Банк» звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1, мотивуючи її тим, що Рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Полтава - банк» від 14 березня 2018 року, Публічне акціонерне товариство «Полтава - банк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Полтава - банк», про що свідчить здійснена 27 квітня 2018 року реєстрація нової редакції статуту Акціонерного товариства «Полтава - банк» та внесено запис до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Акціонерне товариство «Полтава - банк» є правонаступником всіх прав і зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк», Полтавського акціонерного банку «Полтава - банк». Скорочене офіційне найменування: АТ «Полтава - банк».

18.02.2014 року рішенням Хорольського районного суду Полтавської області по справі №548/67/14-ц були задоволені позовні вимоги Банку про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку 16 968,54 гривень.

07.07.2014 року на виконання рішення суду був виданий виконавчий лист №548/67/14-ц про стягнення з ОСОБА_2заборгованості.

Виконавчий лист був направлений на виконання до Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ (на даний час - Шевченківський ВДВС м. Полта ви ГТУЮ у Полтавській області).

14.05.2018 на адресу Банку з Шевченківського ВДВС надійшов лист від 23.04.2018 р. з виконавчим листом №548/67/14-ц та Постановою від 23.04.2018 р. винесеною старшим державним виконавцем Яресько Л. В. у ВП №52789628 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно даних, розміщених на сайті Укрпошти, зазначений лист працівниками ВДВС був направлений на адресу Банку лише 11.05.2018 року.

В зазначеній вище постанові вказано, що транспортний засіб, оголошений в розшук постановою державного виконавця 20.02.2017 не виявлений протягом року, тому виконавчий документ на підставі п. 7 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» слід повернути стягувачу.

В судове засідання представник скаржника АТ « Полтава Банк» ОСОБА_3 не з»явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити.

В судове засідання заінтересована особа - старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 не з»явилася, але подали до суду заперечення, в якому прохали відмовити у задоволенні скарги.

В судове засідання боржник ОСОБА_4 не з»явився.

Оскільки жодних поважних причин для подальшого відкладення розгляду скарги суд не знаходить, а всі учасники справи були повідомлені про розгляд справи завчасно та належним чином (зокрема і через Веб-портал суду у мережі Інтернет), суд вважає за можливе розгляд скарги за існуючої явки. Адже, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (п. 2 ст. 450 ЦПК України).

Перевіривши обгрунтування скарги доказами, наявними у матеріалах справи суд приходить до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

При обґрунтуванні винесення Постанови, державний виконавець послався п. 7 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

Виконавчий лист №548/67/14-ц містить рішення суду про стягнення з боржника грошових коштів, а не розшук транспортного засобу.

Отже, державним виконавцем при винесенні постанови неправомірно були застосовані положення п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право:

- встановити майно боржника, яке знаходиться в інших осіб, а також майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб (ст. 53 Закону);

- отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (п. 21 ч. 3 ст. 18 Закону);

- провести перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження, а у подальшому здійснювати таку перевірку не рідше ніж один раз на три місяці (ч. 8 ст. 48 Закону).

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п. 3. ч. 3 ст. 18 Закону);

- звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону);

Згідно ч. 4 ст. 13 Закону у разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Державний виконавець не виконав свій обовязок щодо ефективного, своєчасного та у повному обсязі вчинення виконавчих дій, своїми правами не скористався, тобто у повному обсязі виконавчі дії не провів, майновий стан боржника належним чином не перевірив.

Жодних документів виконавчого провадження державний виконавець на адресу АТ «Полтава Банк» не надав.

Державний виконавець навіть не перевірив наявність майна за місцем проживання боржника.

Боржник здійснює підприємницьку діяльність, є директором та єдиним засновником Приватного підприємства «Амарант», регулярно отримує дохід, так як не має податкового боргу.

Таким чином, Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 52789628 винесена старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтава ОСОБА_1 є неправомірною та порушує права АТ «Полтава-банк».

Згідно положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанова була направлена на адресу Банку 11.05.2018 року, тобто більше ніж через півмісяця після винесення, чим прямо порушене наше право на своєчасне отримання інформації про стан виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що постанова, що оскаржується, надійшла на адресу Банку 14.05.2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно дост.451ЦПК України,-за результатамирозгляду скаргисуд постановляєухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними, і зобовязує державного виконавця, або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби поновити порушене право заявника (пункт 2 цієї ж статті).

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій

Згідно з положеннями ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення закріплені в ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з положеннями Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У відповідності до ч.2 ст. 451 ЦПК України, У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд приходить до висновку, що бездіяльність державного виконавця по не надсиланню стягувачу постанови про закритття виконавчого провадження, яка надсилається рекомендованим листом з повідомленням провручення є неправомірною, а відтак скарга підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18,76-77,82, 259-260, 450-452 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Акціонерного товариства « Полтава Банк» на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1,- задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.04.2018 року, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 52789628.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 23.08.2018 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна