Справа № 355/1113/18
Провадження № 2/355/630/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лисюка О.Д.

за участю секретаря судового засідання: Старенької С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

вимоги позивача: про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 виклад позиції позивача і заперечення відповідачів

01 серпня 2018 року за вх. № 5668 до Баришівського районного суду Київської області для розгляду по суті надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( надалі позивач) про визнання права власності на майно.

На обгрунтування поданої заяви позивач зазначає, що в селищі Баришівка Київської області по вул. Торфяній,3 знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який на праві власності в рівних частках належить його рідним сестрам - ОСОБА_2 ( відповідач 1 ) та ОСОБА_5 ( відповідач 2).

Даний будинок дістався відповідачам у спадок відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 05 квітня 1985 року.

З 2001 року і по даний час, позивач постійно проживає в даному будинку, проводить поточний ремонт, оплачує всі комунальні послуги, користується господарськими будівлями та спорудами, використовує за призначенням земельну ділянку.

Посилаючись на приписи ст.344 ЦК України, просить суд постановити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_7, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Торфяній,3 в селищі Баришівка Київської області.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання на розгляд справи не зявилися, поважності причин своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідачів по справі.

ІІ. Заяви і клопотання.

Позивачем заявлено клопотання про допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. Дане клопотання судом задоволено.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, під час судового розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального тезнічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

30 серпня 1977 року Баришівською державною нотаріальною конторою був посвідчений заповіт відповідно до якого, ОСОБА_6 заповіла своїм дочкам: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 все своє майно, яке буде належати їй на день смерті в рівних частках.

05 квітня 1985 року ОСОБА_6, померла.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 жовтня 1985 року, посвідченого державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори, спадкоємцями вказаного в заповіті майна громадянки ОСОБА_6 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Спадкове майно на яке було видане дане свідоцтво складається із житлового будинку, який знаходиться в селищі Баришівка по вул. Торфяній буд.№ 3 Київської області, на прибудинковій земельній ділянці радгоспу, яка належить померлій ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право власності № 929 і свідоцтва про на спадщину за законом № 927 виданих Переяслав-Хмельницькою нотаріальною конторою 15.04.1966 року та зареєстрована в Переяслав-Хмельницькому БТІ 12.05.1966 року за № 227.

З моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідачі в спадковому жилому будинку не проживали, за ним не доглядали в звязку з чим, починаючи з 2001 року в даному будинку, за згоди ОСОБА_2 та ОСОБА_5 почав проживати їхній рідний брат ОСОБА_1 позивач по справі, який здійснював поточний ремонт будинку та господарських споруд, обробляв земельну ділянку.

Із пояснень позивача вбачається, що фактично, сестри, маючи досить похилий вік ( ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) передали йому право розпорядження вказаним будинком і жодного інтересу до його існування не проявляли.

Встановлені судом обставини підтверджуються допитаними в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, свідчення яких суд визнає належними, допустимими та достовірними.

ІV. Норми права які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти чужим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду ( стаття 214 ЦПК України).

Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як підставу для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном.

Оскільки як встановлено в ході судового розгляду, відповідачі фактично відмовилися від свого права на успадковуване майно, а саме житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами за адресою селище Баришівка вул. Торфяна ,3 Київської області втративши свій інтерес до нього, суд приходить до висновку про існування правових підстав для визнання за позивачем права власності на вказане майно за набувальною давністю.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81,89,259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.214, 335,344 ЦК України, суд-

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 51,1 кв. м., який розташований по вулиці Торфяній, будинок № 3, селище Баришівка, Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Баришівський районний суд Київської області .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Баришівського

районного суду _________________ ОСОБА_12

Повний текст судового рішення складено

18 жовтня 2018 року