Справа № 522/9761/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, про стягнення щомісяця аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

До початку розгляду справи по суті позивач збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути аліменти за минулий час, а саме за період з 29.05.2014 року по 28.05.2017 року.

Позов подано з підстав порушення батьком обов'язку по утриманню дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона з відповідачем має спільну дитину ОСОБА_3. Після розірвання шлюбу з відповідачем син проживає з матір`ю, відповідач зобов'язувався брати участь в утриманні дитини, але матеріальну допомогу не надає, у зв'язку з чим позивач була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом, при цьому позивач стверджує, що і до подання позову, вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Відповідачем до суду подано відзив на позов, в якому вказано, що судовий наказ видається судом про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі ? від доходів, а тому саме такий розмір аліментів визначений законодавством, його син є здоровою та практично повнолітньою дитиною, матір якої має достатній рівень доходів та нерухомість, щоб забезпечити нормальний рівень його розвитку та проживання, крім того він не працює, оскільки хворіє, має іншу дитину, на його утриманні перебуває матір-пенсіонер та у них з новою дружиною є підопічний, який повністю перебуває на їх утриманні, тому аліменти він може сплачувати лише у розмірі ? від його доходів.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили суд його задовольнити на підставі обставин, викладених у позові та доказів, наявних у матеріалах справи.

У судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.01.2002 року народився ОСОБА_3, свідоцтво про народження серії 1-ЖД №383737, актовий запис 717. Як вбачається з зазначеного свідоцтва про народження батьком дитини є ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_1.

Під час народження дитини батьки перебували у шлюбі, який було розірвано 20.12.2012 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу його батьками, проживає з матір'ю.

Згідно з відповіддю ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, отриманою судом на виконання ухвали про витребування доказів, дохід відповідача від здійснення підприємницької діяльності у 2014 році складав 57600,00 грн, у 2015 році 96000,00 грн., у 2016 році 420000,00 грн., у 2017 році 130000,00 грн., тому суд критично відноситься до тверджень відповідача, що він не може працювати за станом здоров`я.

Суд враховує, що відповідач, окрім сина ОСОБА_4, народженого у шлюбі з ОСОБА_1, має ще одну дитину від шлюбу з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Твердження, що на утриманні відповідача перебуває підопічний, не відповідають дійсності, оскільки судом встановлено, що відповідно до заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2010 року по справі №2-5172 ОСОБА_7 (дружина відповідача, а не сам відповідач) призначена опікуном ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, який станом на теперішній час є повнолітньою особою.

Також відповідач не надав до суду докази того, що сплачує аліменти своїй матері, або будь-якій іншій особі.

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений у ч. 2 ст. 51 Конституції України

Відповідно до ст. 180СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час, то суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Позивач та відповідач з цього приводу звертались до суду з клопотаннями про виклик свідків, проте суд відмовив у їх задоволенні, оскільки вважає, що у даному випадку свідчення родичів сторін, не підкріплене жодними документами, не може вважатись належним та допустими доказом того, що позивач вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача у період з 29.05.2014 року по 28.05.2017 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не надано суду жодних доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Керуючись статтями 4-7, 10-13, 19, 258, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 травня 2017 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до 04.01.2020 року.

Рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про стягнення аліментів за період з 29.05.2014 року по 28.05.2017 року, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2018 року.

Суддя Л.С. Єршова