РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/715/18

Провадження № 2/700/428/18

16 жовтня 2018 рокуЛисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/715/18 провадження №2/700/428/18 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 20 вересня 2017 року в смт. Лисянка Черкаської області помер її чоловік ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 300818 від 21.09.2017 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, що знаходиться по вул. Ворошилова (ОСОБА_3), 10, смт. Лисянка Черкаської області. Вона є дружиною померлого, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-СР № 320572 від 21.05.1978 року. Як спадкоємець за законом, 30.06.2018 року вона звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса № 1118/02-31 від 30.06.2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_2.

Позивач у підготовче судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослiдивши письмові докази, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних пiдстав.

Матеріалами справи встановлено, що 20 вересня 2017 року в смт. Лисянка Черкаської області помер чоловік позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 300818 від 21.09.2017 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, що знаходиться по вул. Ворошилова (ОСОБА_3), 10, смт. Лисянка Черкаської області. Позивач є дружиною померлого, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-СР № 320572 від 21.05.1978 року. Як спадкоємець першої черги за законом вона звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову масу, про що свідчить постанова державного нотаріуса № 1118/02-31 від 30.06.2018 року. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до довідки Лисянської селищної ради № 2268 від 04.07.2018 року ОСОБА_2 дійсно проживав та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Ворошилова) до дня своєї смерті та був його власником.

Згідно з договором купівлі-продажу від 23.08.1978 року ОСОБА_2 придбав незавершений будівництвом будинок, а 17.11.2000 року було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу по вул. Ворошилова, 10 в смт. Лисянка Черкаської області, де він зазначений власником. Документ про право власності на завершений будівництвом будинок не видавався.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка площею 0,1487 га, кадастровий номер :01:001:0226 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд приватизована позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_2, який помер 20 вересня 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: вул. ОСОБА_3 (Ворошилова), 10, смт. Лисянка Черкаської області в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Ворошилова (ОСОБА_3), 10, смт. Лисянка Черкаської області, який належав ОСОБА_2, який помер 20 вересня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Бесараб