Житомирський апеляційний суд
Справа №282/53/18 Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Категорія 27 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 282/53/18 за позовом Акціонерного товариства комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Любарського районного суду Житомирської області від 12 червня 2018 року, яке ухвалено суддею Вальчук В.В. в смт Любар Житомирської області

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року Публічне Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яке 21.05.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3, з метою отримання Банківських послуг, підписала заяву №б/н від 24.04.2008 року, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 6900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 29.11.2017 року утворилась заборгованість в розмірі 17988,52 грн.,яку банк просив стягнути на свою користь та понесені судові витрати.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 12 червня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 24.04.2008 в сумі 6514,10 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволені вимог щодо стягнення пені в розмірі 10379,73 грн. та штрафів в розмірі 1094 грн. і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в повному обсязі.

Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Ухвалюючи оскаржуване рішення судом першої інстанції не враховано, що нарахування пені (комісії) в розмірі 1% від суми заборгованості та штрафів в розмірі 250 грн.+ 5% від суми позову за порушення зобов'язання, передбачено умовами договору та погоджено з відповідачем. З моменту укладення договору відповідач виконувала його вимоги, ніяких пропозицій з боку відповідача до банку щодо зміни умов договору не надходило. Судом зазначено, що згідно ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Однак, вказана норма не містить заборони щодо нарахування двох видів відповідальності. Апелянт вважає, що суд міг відмовити позивачу в частині стягнення заборгованості за пенею або штрафом, але ніяк не в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги визнав необґрунтованими, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із таких підстав.

Судом встановлено, що 24.04.2008 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання банківських послуг № б/н, в межах якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 6900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Зокрема, ОСОБА_3 24.04.2008 р. підписано Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк».

За умовами підписаної заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Разом з тим, ОСОБА_3 свої зобов'язання за фактичне використання кредитних коштів належним чином не виконала. У зв'язку з чим, станом на 29.12.2017 року,відповідно до наданого позивачем розрахунку, утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 17 988 грн. 52 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 344 грн. 06 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6170 грн. 04 коп.; заборгованості за пенею в сумі 10379 грн. 73 коп.; штрафу (фіксована частина) - 250,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 844 грн. 69 коп.

Частково задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції, виходив з того, що за умовами укладеного між сторонами договору штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Вимоги банку щодо стягнення заборгованості по комісії не підлягають задоволенню, так-як Умови та Тарифи не визначають порядок нарахування комісії.

Проте повністю з таким висновком суду погодитись неможливо виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо за законом ця форма для даного виду договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам, які, таким чином, отримують доступ до всіх послуг банку.

Підписавши 24 квітня 2008 року Заяву, ОСОБА_3 приєдналась до запропонованих АТ КБ «ПриватБанк» Умов та Правил надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах і Правилах надання банківських послуг, Тарифах, і укладення кредитного договору саме таким чином не суперечить чинному законодавству України. Також відповідно до даної анкети-заяви, відповідач погодилася вважати Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи Банку складовими частинами договору.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на офіційному сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Під час розгляду справи було встановлено, що взяті на себе зобов'язання банк виконав, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 кредит своєчасно не погашала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Таким чином висновок суду про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та відсоткам є вірним.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення одночасно з відповідача як пені так і штрафів за невиконання умов договору, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність вимог в частині стягнення пені в сумі 10379,73 грн. Разом з тим, суд в супереч вимогам Закону та Умовам договору безпідставно звільнив позивача від штрафу (фіксована частина) - 250,00 грн. та штрафу (процентна складова) - 325,71 грн. за порушення умов договору.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні шляхом збільшення суми стягнутої з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.04.2008 року з 6514 грн. 10 коп. до 7089 грн. 81 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню сума понесених судових витрат за подання апеляційної скарги в розмірі 132 грн. 68 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Любарського районного суду Житомирської області від 12 червня 2018 року змінити, збільшивши розмір стягнутої з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.04.2008 року з 6514 грн. 10 коп. до 7089 грн. 81 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 132 грн. 68 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2018 року.

Головуючий: Судді: