Номер провадження: 22-ц/785/5230/18
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 року м. Одеса

Справа № 520/15423/17

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_4,

- відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Дяченко В.Г. 04 квітня 2018 року,

встановив:

У грудні 2017 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошові сумі в розмірі - 7 585,00 грн..

ОСОБА_4 свої вимоги обґрунтовує тим, що з 07.07.2007 р. по 01.12.2015 р. вона перебувала з відповідачем у шлюбі. За час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у них народилася донька - ОСОБА_8.

Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з нею. Вона має тимчасову роботу швачки, яку виконує вдома та в орендованих приміщеннях. Має нестабільний заробіток у середньому - від 6 500,00 грн. до 15 000,00 грн. у місяць..

До травня 2017 р. питання спільного утримання доньки вирішувались між ними за взаємною згодою. З травня 2017 р. виник спір з приводу спільного утримання дитини. Відповідач повідомив, що з літа 2017 р. не працює та немає коштів на утримання дитини. Однак, з його резюме, що викладено в Інтернеті у грудні 2017 р., видно, що останній є висококваліфікованим спеціалістом, керівником проекту у ТОВ «ЕСУ», через що має бути добре оплачувана робота. У користуванні відповідача знаходиться придбаний за час шлюбу автомобіль «Мітсубіші Аутлендер», 2007 року випуску, придбаний за 24 000 доларів США. Проживає відповідач у належному його матері будинку, площею приблизно - 90 кв. м., на ремонт якого за час шлюбу вони виділяли гроші. Мати відповідача проживає у належній їй 4- кімнатній квартирі по АДРЕСА_1. Вказане свідчить про високій рівень доходу відповідача, який він приховує.

Донька на час звернення до суду є фізично та психічно здоровою. Потребує збереження цього стану здоров'я, подальшого гармонійного розвитку її особистих здібностей. Для підтримки нормального розвитку доньки вона у середньому витрачає у місяць: - на їжу - 5 423 грн.; - на одяг - 1 700 грн.; - на шкільні приладдя та іграшки - 2 000 грн.; - на навчання у школі, заняття плаванням, танцями, відвідування школи усного рахунку «Соробан» - 6 407 грн.. Усього середньомісячні витрати на доньку становлять - 15 170 грн.. Виходячи з обов'язку обох батьків утримувати дітей з відповідача необхідно стягнути аліменти у вищевказаному розмірі (Т. 1, а. с. 1 - 2).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2017 р. вищевказаний позовОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5. аліменти на утримання дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме - з 14.12.2017 р. і до набуття доньки повноліття, а саме - до ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у твердій грошовій сумі у розмірі - 2 000 гривень щомісячно.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва про народження (повторного) НОМЕР_1 від 08.02.2017 р. сторони є батьками - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т. 1, а. с. 5).

Сторони визнали обставини: - факт проживання дитини з позивачем, хороший стан здоров'я дитини; - матеріальне становище дитини таке, що потребує участі відповідача в її утриманні; - добровільна участь відповідача в утриманні дитини у виді виплати позивачу грошових коштів у розмірі - 2 000 грн. щомісячно, з часу виникнення спору і до жовтня 2017 року; - нерегулярні виплати відповідачем коштів на утримання дитини по 500 грн., з жовтня 2017 р. до березня 2018 р.; - на час розгляду справи відповідач участі в утриманні дитини не приймає.

Судом встановлено що відповідач має добрий стан здоров'я та є працездатним, доказів іншого сторонами не надано. Увідповідача на утриманні знаходиться дружина та дитина від іншого шлюбу - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 1, а. с.53, 54).

Доказів обов'язку утримувати дитину дружини та її батьків відповідач не надав. Доказ наданий позивачем - резюме відповідача від 23.10.2017 р. (Т. 1, а. с. 14), судом відхилено з підстав визначених в ч.4 ст.77 ЦПК України.

Суд критично ставиться до визначеного позивачкою розміру аліментів у сумі - 7 585,00 грн. щомісячно, так як на підтвердження цього надано докази що визивають сумнів що вони призначені для дитини, а саме: - квитанції про купівлю товарів та продуктів харчування, з яких «вермут Маренго 1 літр» (Т. 1, а. с. 18), «вино Болград 0,75 літра», «корм Віскас» (Т1, а. с. 21), «торт п'яна вишня» (Т. 1, а. с. 25), «тампони Котекс 24» (Т. 1, а. с. 111), «шампанське Ореанда» (Т. 1, а. с. 121), «корм для котів» (Т. 1, а. с. 126), «вино Інкерман» (Т. 1, а. с. 127), «вино Коблево», «вино Асканія» (Т. 1, а. с. 129), «вино Ореанда» (Т. 1, а. с. 132). Тим більше, що частина квитанцій підтверджує оплату товарів іншою особою ніж позивачка. Суд вважає, що частиною квитанцій підтверджується участь позивачки в утриманні дитини у розмірі - 4 000,00 грн. в місяць.

З урахуванням віку дитини, її потреб, виходячи з засад розумності, реальності, суд знаходить, що встановлення аліментів на утримання дитини в сумі - 2 000 грн. на місяць буде необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та є розміром більше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (Т. 1, а. с. 151 - 153).

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі оскаржує рішення в частині визначення розміру аліментів. Просить рішення суду першої інстанції в цій частині змінити. Стягнути аліменти у розмірі - 1 000,00 грн..

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в оскарженій частині рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

ОСОБА_5 вказує, що надання ним матеріальної допомоги на утримання доньки до ухвалення рішення у сумі - 2 000,00 грн. автоматично не означає його спроможність сплачувати аліменти у такому розмірі за рішенням суду. З квітня 2016 р. він не працює. У нього на утриманні знаходиться донька від другого шлюбу - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Жінка не працює. Крім того він допомагає своїм непрацездатним батькам та непрацездатним батькам дружини.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі також оскаржує рішення в частині визначення розміру аліментів. Просить рішення суду першої інстанції в цій частині змінити. Стягнути аліменти у розмірі - 7 585,00 грн..

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в оскарженій частині рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

ОСОБА_4 вказує, що суд безпідставно відхилив резюме відповідача, критично віднісся до визначеного нею розміру аліментів. Не допитав відповідача щодо утримання доньки Єсєнії. Недоведеними є обставини знаходження на утриманні відповідача дружини. Не враховано, що відповідач має добрий стан здоров'я, працездатним, не з'ясовано можливість мати більш висококваліфіковану роботу, причини відсутності доходів.

Представник позивачки, відповідач та його представник у судовому засіданні підтримали доводи апеляційних скарг. Кожна сторона вважала необхідним задовольнити свою апеляційну скаргу, та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги іншої сторони. Відзивів на апеляційні скарги сторони не надали.

ОСОБА_5 додатково надав довідку про те, що з 08.05.2018 р. він працює у ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБУД» на посаді керівника проектів та його заробітну плату за червень - серпень 2018 р. у загальному розмірі - 12 000,00 грн..

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду рішення, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищезазначеного висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі - 2 000,00 грн. щомісячно.Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України) та процесуального (ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263, ст. 264 ЦПК України) права.

Між сторонами виникли правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати дитину.

За правилами, передбаченими ст. ст. 180 - 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Доводи ОСОБА_7 про те, що надання ним матеріальної допомоги на утримання доньки до ухвалення рішення у сумі - 2 000,00 грн. автоматично не означає його спроможність сплачувати аліменти у такому розмірі за рішенням суду, що він не працює, спростовуються наданими доказами його працевлаштування та отримання заробітної плати.

Доводи ОСОБА_7 щодо знаходження на його утриманні доньки від другого шлюбу, що його жінка не працює, він допомагає своїм непрацездатним батькам та непрацездатним батькам дружини, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки не надано доказів щодо не отримання державної допомоги у зв'язку із народження дитини, знаходженням матері у відпустці по догляду за дитиною, неотримання його батьками та батьками дружини пенсій.

Доводи ОСОБА_6 про те, що суд безпідставно відхилив резюме відповідача, не врахував його добрий стан здоров'я, працездатність, не з'ясовано можливість мати більш висококваліфіковану роботу, причини відсутності доходів, колегія судді не приймає до уваги, оскільки із резюме та вищевказаних обставин не можна зробити висновок щодо реального доходу відповідача. Разом з тим, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Доводи ОСОБА_6 про те, що суд не допитав відповідача щодо утримання доньки Єсєнії, недоведеними є обставини знаходження на утриманні відповідача дружини, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки обов'язком батьків є утримання їх дітей. Суд першої інстанції врахував обставини щодо знаходження відповідача у другому шлюбі.

Доводи ОСОБА_6 про те, що суд критично віднісся до визначеного нею розміру аліментів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, визначивши розмір аліментів у сумі - 2 000,00 грн. щомісяця, суд надав вірну оцінку усім наявним у справі доказам.

Таким чином, апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є безпідставними, а тому їх треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а також для прийняття доводів апеляційних скарг останніх у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_6- залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова