Справа № 626/297/18
Провадження № 2/626/262/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

29.03.2018 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Кузнєцової О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на ? частину квартири № 28, розташованої в будинку №1 на мікрорайоні 3 м.Красноград Харківської області. Свої вимоги ОСОБА_1 обгрунтовувала тим, що з 31.08.2002 року по 19.02.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

За період шлюбу вони з відповідачем придбали квартиру, розташовану за адресою: мікрорайон 3АДРЕСА_1. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира зареєстрована за ОСОБА_2, на підставі договору купівлі -продажу квартири ВЕО №707036 від 26.04.2007 року.

Позивач вважає, що зазначена квартира є їхньою спільною сумісною власністю подружжя, тому вона просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири придбаної в період її перебування з ОСОБА_3 у шлюбі.

В судове засідання від позивача надійшла заява, в якій вона заявлені вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити , справу слухати без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти виділення у власність позивача 1/2 частини квартири.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в підготовчому судовому засіданні з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2002 року по 19.02.2013 року. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КПТІ "Інвентаризатор", з 26.04.2007 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться в м.Красноград, мікрорайон 3АДРЕСА_2, згідно договору купівлі -продажу квартири від 26.04.2007 року, посвідченого 26.04.2007 року приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу в Харківській області. Вказана інформація також підтверджується даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухоморго майна № 111556652 від 24.01.2018 року.

У звіті про оцінку майна № 2602674_2612018_18 від 26.01.2018 року вказано, що оціночна вартість квартири, яка знаходитьсяза адресою- мікрорайон 3АДРЕСА_1 становить 149200 грн.

У відповідності зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як визначено ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Частина 1 статті 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Як визначено в ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Верховний Суд України в своїй постанові № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя" в пункті 30 пояснив при вирішенні спору про поділ майна, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК).

Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням вимог чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що квартира , розташована за адресою: Харківська область, м.Красноград, мікрорайон 3АДРЕСА_3, була придбана сторонами в період перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, а тому є їх спільною власністю.

Враховуючи вимоги ч.1 ст. 70 СК України щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності при поділі майна, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири в результаті поділу спільного майна подружжя, підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст.ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141-142, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України,ст. ст, 60, 61, 65, 69-71 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: Харківська область, м.Красноград, мікрорайон 3АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, судовий збір в сумі 373 грн.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, яка проживає в м.Красноград, мікрорайон №3АДРЕСА_4, з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 19 лютого 2018 року за квитанцією № 0.0.968479428.1 в сумі 746 грн., тобто в розмірі 373 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: