Постанова

Іменем України

11 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 676/7473/14-ц

провадження № 61-10549св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І.(суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

особа, яка не брала участі у справі -ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 14 грудня 2017 року у складі судді: Купельського А. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 823 197,80 грн з урахуванням стягнутої заборгованості за кредитним договором від суми 1 823 197,80 грн, яка підлягає солідарному стягненню з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 1823197,80 грн з урахуванням стягнутої заборгованості за кредитним договором від суми 1823197,80 грн, яка підлягає солідарному стягненню з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Стягнуто з відповідачів на користь позивача судові витрати по 1218 грн з кожного відповідача.

У грудні 2017 року до апеляційного суду Хмельницької області з апеляційною скаргою на вказане рішення звернулась ОСОБА_7, яка не була учасником процесу, просила поновити строк на апеляційне оскарження цього рішення, скасувати його та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказувала, що її протиправно та помилково не залучено до участі у справі місцевим судом, оскільки договір поруки було підписано її сином ОСОБА_6 без її згоди. За цих обставин вона вважала, що прийнятим рішенням порушені її права та інтереси.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14 грудня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що право на апеляційне оскарження має особа, яка не брала участі у справі, однак, рішенням суду вирішено питання про її права та обов'язки. Доказів порушення прав ОСОБА_7 до апеляційної скарги не долучено, матеріали справи таких не містять. Тому суд апеляційної інстанції вважав, що питання про права та обов'язки ОСОБА_7 суд першої інстанції не вирішував.

У лютому 2018 року ОСОБА_7 подала касаційну скаргу, в якій просила оскаржене рішення скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для відкриття провадження у справі. При цьому посилалась на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що: договір поруки було підписано її сином ОСОБА_6 без її згоди, тому відбулось порушення її прав.

Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2018 року у справі відкрито касаційне провадження.

У березні 2018 року позивач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому просив в задоволенні касаційної скарг відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанції залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що ОСОБА_6 на момент укладення договору мав повну цивільну дієздатність і дозволу матері на укладення договору поруки йому не потрібно. Права ОСОБА_7 порушено не було.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов'язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року).

Тлумачення частини першої статті 292 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги ОСОБА_7.) дозволяє стверджувати, що правом апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції наділені, у тому числі й, особи, які не брали участі у справі, за умови, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Встановивши, що рішенням суду першої інстанції не вирішувалося питання про права та обов'язки ОСОБА_7, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержанням норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Оскільки оскаржена ухвала залишена без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель