Провадження №: 2-н/752/466/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів,-

Встановив:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2

Подана заява не відповідає вимогам ст.ст. 163, 164 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимоги п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

У порушення вказаної вимоги заява не містить повної інформації щодо сторін, яка вимагається згідно п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто, вимога заявника за своїм змістом не відповідає положенням п.4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Крім того, не надано доказів зареєстрованого у встановленому законом порядку місця реєстрації, що позбавляє можливості визначити підсудність.

Також, заявник не додав до заяви копії заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Додатково суд роз'яснює, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України.

Керуючись ст..ст 160, 161, 163, 165, 166, 352-355 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Роз'яснити ОСОБА_1 її право для повторного звернення із заявою про видачу судового наказу, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Новак