АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1336/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б. Новікова О.М.

за участю секретаря Матюха В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем-Банк» ОСОБА_3 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2018 року, постановленого під головуванням судді Мельник І.О., у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Артем-Банк», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по договору банківського вкладу, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Артем-Банк», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по договору банківського вкладу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 жовтня 2016 року між нею та Публічним акціонерним товариством "Артем-Банк" було укладено договір банківського рахунку N 40.76.90205, за умовами якого банк відкриває позивачу поточний рахунок № 0501.980, на які банк зобов'язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять позивачу, а також для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов цього Договору та вимог законодавства України.

Цього ж дня, позивачем на вищевказаний рахунок внесено 200 000 гривень з призначенням платежу - поповнення власного поточного рахунку, що підтверджується квитанцією № 268_7.

У подальшому, відповідно до інформації, що розміщена в офіційному інтернет джерелі http://www.fg.gov.ua, на підставі рішення Правління Національного банку України від 15 листопада 2016 року № 416-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АРТЕМ-БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 листопада 2016 року № 2447 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Артем-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «Артем-Банк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 16 листопада 2016 року до 15 грудня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Артем-Банк», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 на один місяць з 16 листопада 2016 року до 15 грудня 2016 року включно.

З 13 грудня 2016 року до 25 січня 2017 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснював виплати коштів вкладникам АТ «Артем-Банк» за договорами, строк дії яких закінчився до 15 листопада 2016 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів здійснювалися через установи двох банків-агентів Фонду.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 15 грудня 2016 року № 492-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16 грудня 2016 року №2857 «Про початок процедури ліквідації AT «Артем-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Артем-Банк» з 16 грудня 2016 до 15 грудня 2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора AT «Артем-Банк» ОСОБА_5.

Незважаючи на наявність вкладу позивача в AT «Артем-Банк», гарантована сума відшкодування відповідачем виплачена не була.

Позивач неодноразово засобами телефонного зв'язку зверталась до представників Фонду гарантування та до представників банків-агентів фонду, проте вказані особи повідомляли, що позивач поки що не включена до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Для отримання письмового пояснення щодо ситуації, що склалася ОСОБА_4 17 січня 2017 року направила запит до відповідача, проте жодної відповіді до сьогоднішнього дня не отримала.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду та до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, тому вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

На підставі викладеного позивач просила суд визнати її вкладником АТ «Артем-Банк» відповідно до договору-заяви № 40.76.90205 від 26 жовтня 2016 року в національній валюті на суму 200 000 гривень. Визнати за вкладником ОСОБА_4 право на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 200 000 гривень за договором- заявою № 40.76.90205 банківського владу ( депозиту) укладеного 26 жовтня 2016 року з ПАТ «Артем-Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2018 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_4 вкладником АТ «Артем - Банк», відповідно до договору-заяви №40.76.90205 від 26 жовтня 2016 року, в національній валюті 200 000 гривень.

Визнано за вкладником ОСОБА_4 право на відшкодування заборгованості за вкладом у розмірі 200 000 гривень за договором-заявою №40.76.90205 банківського вкладу (депозиту) укладеного 26 жовтня 2016 року з ПАТ «Артем-Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем-Банк» ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи просить скасувати рішення районного суду. Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що відповідачем було прийнято рішення щодо нікчемності правочину щодо набуття зобов'язань АТ «Артем-Банк» перед позивачем у розмірі 200000 гривень шляхом оформлення документів та внесенню записів до АБС банку готівкових коштів через касу відділення банку на поповнення власного поточного рахунку без фактичного їх внесення, про що позивачу було повідомлено. Таким чином, у зв'язку з нікчемністю правочину пов'язаного з формуванням вкладу позивача у уповноваженої особи Фонду відсутні правові підстави для включення даних про позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Артем-Банк» вказує, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому провадження у справі слід закрити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а провадження закриттю виходячи з наступного.

З позовної заяви, апеляційної скарги та матеріалів справи вбачається, що фактично спір виник між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення позивача до переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Законом № 4452-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, і цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

За змістом ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону № 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема, ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону № 4452-VI Фонд наділено повноваженнями видавати нормативно-правові акти, що підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством, з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

За змістом п. 17 ч. 1 ст. 2 цього Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За приписами ч. 1 ст. 54 Закону № 4452-VI,рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб'єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

Правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону № 4452-VI вирішує виключно Фонд.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 26 Закону № 4452-VIФонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, (…), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, (…). Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ст. 27 Закону № 4452-VIуповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону (…).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку складає перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Отже правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника і не породжують прав та обов'язків для банку.

Саме тому у ч. 8 ст. 36 Закону № 4452-VI зазначено, що дія Закону № 2343-ХІІ на банки не поширюється.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що правовідносини між вкладниками та Фондом щодо формування переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, складаються за участі банку. Тому ці правовідносини не стосуються безпосередньо процедури ліквідації банку. Юридичний факт неплатоспроможності банку є лише підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг відшкодування вкладникам.

Наведене свідчить, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим і не є спором у зв'язку з процесом ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI).

Тому вказаний спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

До таких висновків прийшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 квітня 2018 року в справі№820/11591/15.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що спір у даній справі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

З вказаних підстав рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. ст. 255, 377,381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Артем-Банк» ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2018 року, постановленого під головуванням судді Мельник І.О. у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Артем-Банк», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по договору банківського вкладу - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Артем-Банк», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по договору банківського вкладу - закрити.

Повідомити ОСОБА_4, що розгляд її справи відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 12 жовтня 2018 року.

Судді