РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Бондар С.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

у с т а н о в и в :

Позивач 6 серпня 2018 року звернулася до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в сумі 700 грн (а.с.1-3).

Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не надсилала.

Спрощене провадження у справі відкрите 17 серпня 2018 року (а.с.21).

Відповідачу, за адресою вказаною в позовній заяві та підтвердженою на запит суду в порядку частини сьомої статті 187 ЦПК України (а.с.20), було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. У своєму відзиві на позов, який надійшов до суду 4 вересня 2018 року, відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме на суму, що еквівалентна 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на 1 липня 2018 року, погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 1100 грн щомісячно. В решті ж позовні вимоги не визнає, оскільки вважає їх необгрунтованими. Зазначив, що він добровільно надає кошти на утримання дитини в сумі від 663 до 999,6 грн щомісячно, надав фіскальні чеки Вінницької дирекції ВД УППЗ "Укрпошта", забезпечує необхідним одягом та шкільним приладдям. Позивач у свою чергу отримує пенсію та має можливість працювати. Відповідач не працевлаштований, дохід його є мінливим. Тому просив суд задовольнити позов частково, а саме на суму 1100 грн щомісячно. Крім цього, просив відмовити в стягненні з нього на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Позивач 11 вересня 2018 року надіслала відповідь на відзив, в якому зазначила, що обставини, які викладені відповідачем у відзиві не відповідають дійсності, кошти на харчування, одяг та взуття дитині відповідач насправді не надає, з дочкою бачиться лише один раз на рік. Вважає, що заявлена нею в позові сума аліментів є сумою, яка є необхідною для утримання дитини відповідного віку. Тому підтримала раніше заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

У своїх запереченнях, які надійшли до суду 26 вересня 2018 року відповідач зазначив, що в серпні 2018 року він добровільно сплатив на утримання дитини 1122 грн, підтримав викладені у відзиві обставини, просив позов задовльнити частково на суму 1100 грн. Окремо зазначив, що позивач перешкоджає йому бачитися з дитиною.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. А тому просить стягнути із відповідача аліменти та вважає, що відповідач має можливість і повинен сплачувати їй аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини.

Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дитини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно з копією заочного рішення Жмеринського міськрайонного суду Від 13 грудня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи та довідки виконкому Браїлівської селищної ради від 31 липня 2018 року №2520 дитина зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто за адресою проживання позивача (а.с.11, 13).

Згідно з довідкою Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 30 липня 2018 року №3390/02-3-25 позивач отримує пенсію по інвалідності (третя група інвалід з дитинства) в сумі 1452 грн щомісячно (а.с.12).

З наданих відповідачем фіскальних чеків видно, що він дійсно добровільно перераховує кошти в якості аліментів на утримання дочки, зокрема в 2017 році в сумах від 650 грн до 980 грн щомісячно, а в 2018 році в сумі 980 грн щомісячно (а.с.28, 29). У вересні 2018 року відповідач перерахував 1122 грн позивачу (а.с.37).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривні, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно з частиною першою статті 191 цього ж Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, інших дітей, яких він утримує, не має, офіційно непрацевлаштований, добровільно надає матеріальне утримання своїй дитині; а також те, що позивач не працює, є інвалідом третьої групи, отримує пенсію. Ці доводи суд визнає такими, що заслуговують на увагу. Позивач же не представила суду належних та допустимих доказів того, яку саме суму грошових коштів вона щомісячно витрачає на утримання доньки.

Зазначений висновок в повній мірі відповідає нормам матеріального та процесуального права, та зроблений після ретельного зясування усіх обставин, від яких залежить правильне вирішення справи.

Тому, виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, суд приймає до уваги викладені у відзиві доводи відповідача щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1100 грн щомісячно. Крім цього, суд вважає, що стягнення аліментів у розмірі, в якому просить позивач, погіршить матеріальне становища відповідача, що в подальшому може призвести до невиконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позов частково, суд враховує, що аліментні правовідносини - це триваючі правовідносини, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав він може змінюватись.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави пропорціно до задволеної суми позовних вимог, а саме в сумі 387,64 грн. Витрати позивача на правничу допомогу також підлягають задоволенню частково, пропорційно до задоволених вимог, а саме на суму 385 грн.

Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись статтями 141, 223, 235 ,259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, на підставі статтей 180, 182, 185, 191 СК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ід.№, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, Суворова, 49, непрацюючого, - на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ід.№, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1100 (одна тисяча сто) грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 6 серпня 2018 року і до повноліття дитини, тобто до 19 грудня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ід.№, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, Суворова, 49, непрацюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ід.№, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 витрати на правничу допомогу в сумі 385(триста вісімдесят п'ять) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ід.№, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, Суворова, 49, непрацюючого, - на користь держави судовий збір в сумі 387 (триста вісімдесят сім) грн 64 коп.

Решту витрат по сплаті судового збору в сумі 317 (триста сімнадять) грн 16 коп віднести на рахунок держави.

Рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий К.Шепель

Повний текст судового рішення складено 1 жовтня 2018 року.