Провадження № 4-с/760/97/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Каліщук М.В.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Старший державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Єдокімова Валентина Олександрівна, -

В С Т А Н О В И В :

02.08.2017 заявник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Євдокімової В.О..

Дана скарга обґрунтована тим, що 22.06.2017 державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу з мотивів нерозшуку майна боржника. Вважає дану постанову такою, що винесена з порушенням норм матеріального права, а тому вона має бути скасована, оскільки державним виконавцем не були виконані усі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», чим порушено права та законні інтереси стягувача.

З наведених підстав, заявник просить визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.06.2017 у виконавчому провадженні №50712712.

Також, просить повернути виконавчий лист від 15.07.2013 у справі № 2-2071/13 (№2609/17317/12) від 07.05.2013 до Солом'янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві; зобов'язати Солом'янський районний ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві відновити виконавче провадження по виконанню зазначеного виконавчого листа; Солом'янському районному ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві забезпечити виконання виконавчого провадження №50712712 та зобов'язати старшого державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Євдокімову В.О. скласти акт про порушення стягувачем у даному виконавчому провадженні - ОСОБА_5 вимог ЗУ «про виконавче провадження» та звернутися до правоохоронних органів із поданням про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні заявник та її представник повністю підтримали свої вимоги та просили скаргу задовольнити.

Заінтересована особа - старший державний виконавець Солом'янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Євдокімова В.О. в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належним чином сповіщалась судом про час та місце розгляду справи. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги у відсутності сторін.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши подану скаргу та матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні старшого державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Євдокімової В.О. перебувало виконавче провадження № 50712712 за виконавчим листом № 2-2071/13, виданим 15.07.2013 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 41506,05 грн..

Постановою старшого державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Євдокімової В.О. від 22.06.2017 виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як зазначено в даній постанові, виконавчий документ було повернуто у зв'язку з тим, що майно боржника не розшукано.

Вбачається, що зазначена постанова винесена державним виконавцем необґрунтовано з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Стаття 124 Конституції України, ст. 18 ЦПК України гарантують обов'язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

В силу ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає заходи примусового виконання рішень, якими є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Разом з цим, стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить також перелік дій державного виконавця, які він зобов'язаний, або має право вчиняти в під час виконавчого провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2016 постановою старшого державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Юрчик І.О. було оголошено розшук всіх транспортних засобів, зо зареєстровані за боржником ОСОБА_5.

Разом з тим, як свідчать досліджені в ході судового розгляду даної справи письмові докази, державним виконавцем, вимоги ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» дотримані не були, оскільки ним не було здійснено усіх, передбачених законодавством дій для ефективно, своєчасно і в повному обсязі виконання рішення суду.

Більш того, державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження зазначених в оскаржуваній постанові обставин, зокрема, які транспортні засоби зареєстровані за боржником та не розшукані протягом року, хоча суд витребовував у державного виконавця копію матеріалів виконавчого провадження та неодноразово викликав державного виконавця в судові засідання.

Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» державні виконавці наділені рядом повноважень, які вони зобов'язані або мають право здійснювати в ході здійснення виконавчих дій, зокрема такі повноваження передбачені статтею 18 даного Закону, проте державним виконавцем не надану суду доказів того, що ним в ході здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50712712 було вжито всіх можливих заходів для належного та в повному обсязі виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти у порядок, межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За частиною 1 статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи, що державний виконавець, яка неодноразово викликалася судом для розгляду скарги, в судове засідання не з'явилася, заперечень на скаргу не подала, скориставшись таким чином своїми правами, передбаченими нормами цивільно-процесуального законодавства та, не спростувавши доводи скаржника, суд вважає що оскаржувана постанова від 22.06.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу винесена державним виконавцем передчасно без достатніх для того підстав, чим порушено права стягувача.

Враховуючи вищевикладене, вимоги скарги в частині скасування оскаржуваної постанови та зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження належить задовольнити.

Як зазначалося вище, відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти у порядок, межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження державного виконавця при здійснені виконавчого провадження визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Повноваження суду при розгляді скарг на дії державних виконавців визначені ст. 451 ЦПК України, про що зазначалося вище.

А тому, з огляду на наведені вище положення законів, суд приходить до висновку, що вимоги скарги про зобов'язання Солом'янський районний ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві забезпечити виконання виконавчого провадження №50712712 та зобов'язання старшого державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Євдокімову В.О. скласти акт про порушення стягувачем у даному виконавчому провадженні - ОСОБА_5 вимог ЗУ «про виконавче провадження» та звернутися до правоохоронних органів із поданням про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, задоволенню не підлягають, оскільки дані питання мають бути вирішені державним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження, і в силу вимог ЦПК України, суд не наділений повноваженнями втручатися в діяльність виконавчих органів інакше ніж відновлюючи порушені права сторін виконавчого провадження. І враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення скарги та відновлення виконавчого провадження, порушені права стягувача в даному виконавчому провадженні таким чином були відновлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 18, 247, 260-261, 352-355, 450-451 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Скаргу - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Єдокімової Валентини Олександрівни від 22.06.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №50712712.

Зобов`язати державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження на виконання виконавчого листа № 2-2071/13, виданого 15.07.2013 Солом`янським районним судом м. Києва не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення, яке набрало законної сили.

Зобов`язати стягувача, якому повернуто виконавчий документ, у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити виконавчий документ до виконання.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 10.09.2018.

Суддя В.В. Лазаренко