Провадження № 2/760/5731/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 000, 00 гр. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилається в позові на те, що з 01 вересня 2010 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її повному утриманні, оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.

Враховуючи характер спору, належне повідомлення позивачки та відповідача про час розгляду справи, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності сторін та ухваленню рішення за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01 вересня 2010 року.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

/ а.с. 7 /

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

З прзову вбачається, що сторони такої домовленості до звернення позивачки до суду не досягли.

За змістом ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в т.ч. щодо її матеріального утримання,і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Тобто, законом покладено обов»язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття на обох батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Виходячи з того, що відповідач працездатний, інших дітей на утриманні не має, може утримувати свою неповнолітню дитину, зобов'язаний до цього законом, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Звертаючись до суду, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000, 00 гр. щомісячно.

З точки зору закону та викладеного вище правового обгрунтування обов»язок утримання неповнолітніх дітей лежить на кожному з батьків.

Виходячи з цих обставин, ухилення відповідача від виконання обов»язку по утриманню дитини, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704, 80 гр. судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000, 00 гр. на місяць, починаючи з 22 червня 2018 року і до її повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 704, 80 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. А. Шереметьєва