Справа № 325 / 2824 / 18
№ 2 / 636 / 1635 / 2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі Шилової І.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок № 21 по вул. Дружби у смт. Малинівка, Чугуївського району, Харківської області, який належав ОСОБА_3, померлому 02.06.2011 р.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що 02.06.2011 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилася спадщина, до складу якої входить вказаний житловий будинок. Після смерті ОСОБА_3 Позивач спадщину прийняв фактично, оскільки на момент його смерті фактично проживав разом з ним.

Також позивач просив встановити факт родинних відносин, оскільки є різниця у прізвищах - у нього «Ільїнов», у його померлого батька «Ільінов».

Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити (а.с. 16).

Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надійшла заяви про слухання справи без участі Відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 17).

Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

02.06.2011 року помер батько Позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 315002 від 06.06.2011 р. (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з будинку № 21 по вул. Дружби смт Малинівка Чугуївський район Харківська область, що належав померлому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 23.04.1960 р. та акту про закінчення будівництва та вводу до експлуатації індивідуального будинковолодіння від 29.07.1966 р. № 56 (а.с. 15).

За життя ОСОБА_3 заповіт не складав. Таким чином, спадкування після його смерті відбувається за законом.

Спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця, є позивач, оскільки є його сином.

Після смерті батька позивач фактично прийняв зазначену спадщину, оскільки фактично проживав з батьком, не заявив про відмову від спадщини, але не оформив своїх спадкових прав.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач на час смерті спадкодавця, ОСОБА_3 постійно проживав разом з ним, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 14).

Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

В передбачений законом строк до нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом Позивач не зверталася, оскільки прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. Заяву про відмову від спадщини Позивач не подавав.

Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ОСОБА_4 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Окрім того судом було встановлено, що представлені документи мають певну невідповідність, що підтверджують родинний зв'язок між Позивачем та його батьком.

З наданих суду матеріалів вбачається, що родинні відносини між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3, як між сином та батьком, підтверджуються свідоцтвом про народження.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Із роз'яснень, які містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців.

Причиною, по якій Заявник не може оформити спадкове майно після смерті батька, є розбіжності у документах, які підтвердили б факт родинних відносин між ним та ОСОБА_3, який помер 02.06.2011 р., як між рідними батьком та сином.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Іншим шляхом встановити факт неможливо, для заявника це має істотне значення для оформлення права на спадщину.

Таким чином, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт родинних стосунків.

На підставі вище викладеного, керуючись: ст. ст. 10, 11, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, померлим 02.06.2011 року, як між рідними сином та батьком.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок № 21 по вул. Дружби в смт. Малинівка, Чугуївського району, Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 02.06.2011 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя