"10" жовтня 2018 р. Справа №489/691/16-ц
Провадження № 2-п/489/47/18
УХВАЛА

10 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2,

за участю: представника заявника ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20.05.2016 року по цивільній справі за публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 травня 2016 року, просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Заявник посилається на те, що позивач взагалі не надав до суду доказів видачі кредитних коштів або їх зняття Позичальником з власного рахунку. Зазначає що ним виконувались зобовязання в повному обсязі, що підтверджується квитанціями. Стверджує, що в справі немає доказів (журналу судового засідання) що підтверджують відсутність відповідача або його представника у судових засіданнях.

Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 травня 2018 року задоволений позов публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором в сумі: 76692,56 грн., а також стягнути судовий збір 1378,00 грн..

Відповідно до ч. 3 ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заявником клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення не заявлено.

З матеріалів справи вбачається, що представник заявника 06.08.2018 року надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та видачу заочного рішення суду від 20.05.2016 року. Однак ознайомився з матеріалами справи та отримав копію заочного рішення суду аж 06.09.2018 року.

Тобто надаючи вищезазначену заяву до суду заявник знав про існування заочного рішення та в силу невідомих суду причин ознайомився з матеріалами справи лише через 30 днів.

Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Частиною 3 статті 287 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За змістом ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, необхідні підстави для скасування заочного рішення, а саме: відсутність на судовому засіданні та не повідомлення про причини неявки, не подання відзиву з поважних причин; наявність доказів, що мають істотні значення для правильного вирішення справи.

Справа призначалась до розгляду на 28.03., 14.04. та 20.05.2016 року, судові повістки направлялись за зареєстрованою у встановленому законодавством порядку адресою: м. Миколаїв вул. Кругова 47, яку зазначає й сам заявник та підтверджує факт його реєстрації за вказаною адресою. Однак конверти повертались до суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання». Не отримання у поштовому відділенні рекомендованих листів не може слугувати підставою для визнання поважними причин неявки до суду. Тоді як для суду повернення рекомендованих листів за закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні, є належним повідомленням, достатнім для винесення заочного судового рішення.

Також, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Квитанції про оплату кредиту не спростовують розрахунку заборгованості наданого позивачем, а іншого розрахунку, чи інших доказів у спростування факті та доводів позову, які б мали суттєве значення для розгляду справи, заявником не надано.

З огляду на зазначене, відсутні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 260, 280, 284, 287-288 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20.05.2016 року по цивільній справі за публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовити.

Розяснити, що заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ст. ст. 354-356 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева