Справа № 495/6089/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

13 вересня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, зацікавлена особа Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

В судове засідання заявник не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність, свою заяву підтримує.

В судове засідання представник Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, просить задовольнити дану заяву у повному обсязі, заперечень не має.

Дослідивши матеріали справи, докази, суд встановив.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю.

У п. 21 вищевказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Згідно роз'яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») визначено таку обов'язкову ознаку члена сім'ї, як ведення спільного господарства.

Поняття сім'ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов'язкової ознаки сім'ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім'я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, що й є ознаками сім'ї.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім'єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи, що з січня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєтрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов'язані спільними обов'язками, що підтверджується довідкою Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №498/02-21 від 25.06.2018 року. (а.с.6)

На підставі ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.03.2008 року. (а.с.7)

Згідно відповіді Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області №3451/54-24 від 17.08.2018 року ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі не перебував.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Однак, оформити спадщину в нотаріальному порядку ОСОБА_1 не може, оскільки для цього необхідно встановити факт його проживання з спадкодавцем однією сім'єю як чоловік і дружини, на підставі чого звернувся до суду з зазначеною заявою, щоб в подальшому оформити право на обов'язкову частку спадкового майна в порядку ст.1241 ЦК України.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного ,проживання зі спадкодавцем однією сім'єю.

Отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем для заявника має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення у останнього права на спадкування за законом.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п..

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до наданих заяв свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 кожний окремо, підтвердили, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на протязі 5 років проживали однією сім'єю без шлюбу, вели спільне господарство.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам у справі.

Згідно ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наведеного вище, вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.1216-1218, 1220, 1258-1261 ЦК України, ст.ст.12, 13, 128, 223, 247, 263, 265, 268, 354, 424-429 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року з січня 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: