Єдиний унікальний номер: 378/829/18
Провадження № 2/378/253/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2018 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Мельник Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою звернулось АТ КБ „ПриватБанк", посилаючись на те, що відповідно до поданої заяви б/н від 27 квітня 2011 року остання отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконує, у зв'язку з чим, станом на 04 липня 2018 року має заборгованість 17238,38 грн., з яких 9421,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10105,04 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 797,07 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору 1762 гривні.

Представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві просив справу розглядати у відсутність представника позивача (а. с. 4, 35).

Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату і місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

27 квітня 2011 року ОСОБА_1 отримала в позивача кредитні кошти у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, та була ознайомлена з умовами надання кредиту, що підтверджується копією анкети-заяви (а.с. 9), яка разом з довідкою про умови кредитування (а.с. 10), Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умов - а.с. 11-25), а також тарифами банку є договором, згоду на що підтвердила відповідач своїм підписом в заяві та довідці про умови кредитування.

Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» з пільговою ставкою до 55 днів, базова % ставка в місяць складає 2,5 %, яка нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в рік. Розмір щомісячних платежів повинен складати 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, слідуючого за звітним (а.с. 10).

За несвоєчасне погашення боргу нараховується пеня, яка складається з пені (1) = (базовій процентній ставці за договором) /30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 04 липня 2018 року відповідач має заборгованість на суму 17238,38 грн., з яких 9421,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10105,04 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 797,07 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-8).

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://ргіvatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг даний договір дійсний протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 4 ст. 631 закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 ЦК України (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

В ч. 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Вирішуючи питання щодо стягнення пені, суд враховує приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України та положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а також зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" про те, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, а вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, внаслідок чого із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини п'ятої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-100 цс14).

З урахуванням зазначеного суд вважає, що в задоволені позову в частині стягнення неустойки (пені) слід відмовити, виходячи із засад розумності та справедливості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача заборгованість згідно поданої заяви № б/н від 27.04.2011 року в сумі 10719 гривень 05 копійок та витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1095,61 грн..

Керуючись ст. 42 Конституції України, ст. ст. 509, 525, 526, 527 ч. 1, 530 ч. 1, 551, 610-612, 625, 627, 629, 631, 1049, 1050 ч. 2, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (, р/р 3111, МФО 305299) кредитну заборгованість згідно поданої заяви б/н від 27.04.2011 року в сумі 10719 (десять тисяч сімсот дев'ятнадцять) гривень 05 копійок, з яких 9421,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 797,07 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути частково з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" витрати по сплаті судового збору в сумі 1095 (одна тисяча дев'яносто п'ять) гривень 61 копійка.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київської апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. В. Гуртовенко