Дата документу 16.07.2018 Справа № 554/3664/18
Провадження №2/554/2075/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Блажко І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Онуакачі про розірвання шлюбу ,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 Онуакачі про розірвання шлюбу. В якій прохала: шлюб зареєстрований 15.03.2017 у Шевченківському районному у м. Полтаві ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, актовий запис№255 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Онуакачі - розірвати.

Ухвалою судді від 21.05.2018 позивачу був наданий строк для усунення недоліків шляхом наданням оригіналу свідоцтва про шлюб, оригіналу квитанції про сплату судового збору (704,80 грн.)..

04 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 отримала копію ухвали, але ухвалу без руху від 21.05.2018 не виконала.

Таким чином ухвала без руху від 21.05.2018 не виконана.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України , якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року вказано, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви повністю, суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Також, суд роз'яснює позивачу про те, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 185 ЦПК України , -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Онуакачі про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити ОСОБА_1, що у разі неможливості усунути недоліки позовної заяви у зазначений строк, вона має право повторно звернутися до суду з належно оформленим позовом.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 15 (пятнадцяти) днів з дня її вручення.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання суддею 16 липня 2018 року.

Суддя І. О. Блажко