Справа №: 343/1460/17
Провадження №: 2/0343/100/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи

08 жовтня 2018 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.

секретаря Бойків В.П.,

з участю адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила постановити рішення, яким розділити спільне майно подружжя, визнати за нею право власності на ? ідеальну частку торгівельного павільйону по вул. Шевченка, 41-а в с.Гериня Долинського району Івано-Франківської області та на ? частку земельної ділянки по вул. Шевченка, 41 в с.Гериня площею 0,012 га, на якій зведений торговий павільйон, визнавши право власності на іншу частку за відповідачем, визнати за нею право власності на ? частку будівельних матеріалів, використаних під час будівництва житлового будинку по вул. Шевченка, 41 (колишня адреса вул. Шевченка, 39) в с.Гериня Долинського району Івано-Франківської області.Свої вимоги мотивувала тим, що в 1998 році між нею та відповідачем було укладено шлюб, під час якого 22.08.1999 року відповідачу було надано дозвіл на перебудову житлового будинку та господарських споруд згідно рішення Геринської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області № 57-8/99. Після цього вони збудували житловий будинок по вул. Шевченка, 41 в с.Гериня Долинського району, де проживають по даний час. Крім того, з 2010 року вона здійснює підприємницьку діяльність і з цією метою за місцем проживання їх сім»єю збудовано торговий павільйон (магазин продуктів харчування), вартістю 20 000,00 грн. Однак, сімейне життя між нею та відповідачем не склалося і вони вирішили припинити шлюбні відносини та поділити спільно нажите під час шлюбу майно.

ОСОБА_4 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати автомобіль «Peuqeot EXPERT», номерний знак НОМЕР_1, 2009 року випуску, придбаний ним в 2012 році, обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_4 подав письмове клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення середньої ринкової вартості автомобіля «Peuqeot EXPERT», номерний знак НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3, категорія ТЗ-В, об'єм двигуна 1560 см3. Дане клопотання мотивував тим, що згідно інформації, наданої територіальним сервісним центром № 2641 регіонального сервісного центру Івано-Франківської області щодо автомобіля «Peuqeot EXPERT», номерний знак НОМЕР_1, 2009 року випуску, первинна реєстрація вказаного автомобіля була проведена 18.04.2013 року. В інформації також зазначено, що ринкова вартість автомобіля "Peugeot EXPERT" складає 48 993,00 грн. Однак, під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 вони придбали цей автомобіль за 13 000,00 доларів CШA. В травні 2018 року ОСОБА_3 повідомила його, що вона продала автомобіль "Peugeot EXPERT" за 8500,00 доларів США, а отримані кошти планує залишити дітям. З такою ринковою оцінкою автомобіля Peugeot EXPERT", яку визначила оцінювач ОСОБА_5, він не згідний, оскільки вважає, що оцінювач виконала прохання ОСОБА_3 про те, щоб оцінка автомобіля не перевищувала 50 000,00 грн. для того, щоб не втратити субсидію на комунальні послуги.

В судовому засіданні позивачка-відповідачка ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_1 щодо задоволення поданого клопотання заперечили, оскільки вважають, що відсутні підстави для призначення експертизи і вона тільки затягне розгляд справи.

Заслухавши думки сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання відповідача-позивача ОСОБА_4 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:

Згідно п.1 ч.1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі для зясування обставин, що мають значення для справи, якщо для цього необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 71 СК України та роз'яснень, викладених в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділу підлягає лише наявне в натурі спільне майно подружжя на час такого розподілу. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка-відповідачка ОСОБА_3 18 липня 2017 року уклала договір комісії № 1596 (а.с. 150-151), згідно якого ТзОВ «Автофортуна» прийняло на себе обовязки з реалізації транспортного засобу «Peuqeot EXPERT», номерний знак НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 2009 року випуску, білого кольору.

На підставі даного договору, ТзОВ «Автофортуна» передало у власність покупцеві ОСОБА_6 вказаний автомобіль за кошти в сумі 48 993,00 грн., про що свідчить договір купівлі-продажу транспортного засобу від 18.07.2017 року (а.с. 144-145).

Згідно звіту з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу № 12312/17 від 17.07.2017 року (а.с. 131-135), виконаного оцінювачем ОСОБА_5, яка має кваліфікацію оцінювача, підтверджену кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача від 16.02.2013 року МФ № 8706, ринкова вартість транспортного засобу "Peuqeot EXPERT", номерний знак НОМЕР_1, складає 48 993,00 грн.

За таких обставин, враховуючи, що автомобіль реалізовано саме за вказану суму, договір купівлі-продажу транспортного засобу не визнано недійсним, суд приходить до переконання, що в задоволенні клопотання відповідача-позивача ОСОБА_4 про призначення судової автотоварознавчої експертизи слід відмовити.

При цьому суд вважає за необхідне відмітити, що клопотання ОСОБА_4 про призначення експертизи є безпідставним і тому, що останній вимог про поділ вказаного автомобіля, як спільного майна подружжя, не заявив, а тому наявність висновку експерта жодним чином не може вплинути на вирішення спору між сторонами по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260-261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відповідача-позивача ОСОБА_4 про призначення судової автотоварознавчої експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: