Справа № 703/3801/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Пасацької Л.А.

секретаря судового засідання Покотиленко І.В.

державного виконавця Педченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Сміла подання головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, індивідуальний номер картки платника податків №, паспорт серії ВВ №623549,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 25.09.2018 надійшло зазначене подання, в обґрунтування якого зазначили, що на в них виконанні перебуває виконавче провадження №49726918 від 24.12.2015 з примусового виконання виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області №2/703/1383/15 від 14.12.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 131803,32 грн.

У відповідності до вимог ст.ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла до 05.10.2016) 25.12.2015 державним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що винесено відповідну постанову, копії якої направлено боржнику для виконання, стягувачу до відома.

В звязку з тим, що боржником в термін, встановлений на самостійне виконання рішення суду не виконано, державним виконавцем розпочато примусове виконання виконавчого документу.

Державним виконавцем неодноразово направлялись виклики про необхідність зявитися до Смілянського МВ ДВС, які було проігноровано, вимоги державного виконавця не виконує, заходів щодо повного погашення боргу не вживав, в звязку з чим, державний виконавець звернувся до суду з даним поданням та просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання ним зобовязань по вищезазначеному виконавчому провадженню.

У судовому засіданні державний виконавець, ОСОБА_1, подання підтримав, просив задовольнити, після оголошеної перерви надав клопотання про завершення розгляду за його відсутності.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 441 ЦПК України щодо негайного розгляду подання, суд вважає за необхідне провести розгляд даного подання у відсутність державного виконавця на підставі наданих ним документів та доказів.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив наступні фактичні обставини з посиланням на докази, а також застосував відповідні їм норми права з наведенням мотивів.

За виконавчим листом, виданим Смілянським міськрайонним судом Черкаської області по справі № 2/703/1383/15 від 14.12.2015, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг в сумі 131803,32 грн.

24.12.2015 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49726918, яку боржник отримав особисто.

Майно, зареєстроване за боржником відсутнє.

Згідно довідки від 27.09.2018 з боржника стягнуто 37389,46 грн., при цьому залишок заборгованості складає суму 107594,19 грн.

18.01.2018 державним виконавцем було складено акт про відсутність за місцем проживання боржника майна та грошових коштів, які належать боржнику.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно дост.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 року №3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст.6 ч.1 п.5 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо від ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

На підставі викладеного, вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути тимчасово відмолено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до правових позицій п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні зазначати обставини та надати відповідні докази про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

По виконанню даного виконавчого провадження державним виконавцем були проведені виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме: направлено виклики боржнику, здійснено виходи за місцем мешкання, направлено запити, а також всі дії, спрямовані на погашення боргу, але жодних документів, які б підтверджували добровільну сплату боргу ОСОБА_2 на користь стягувача, суду не надано.

Отже, наявність у особи тривалих невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень. Одним із таких заходів може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу чи без такого, таке обмеження можливе на підставі судового рішення за поданням державного виконавця.

На підставі викладеного суд вважає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання ним зобовязань таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.258-260,441 ЦПК України,Законом України від 21 січня 1994 року №3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,Законом України «Про виконавче провадження», постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, Закон України «Про Державну прикордонну службу України», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України, ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, чоловічої статі, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВВ №623549, виданий 23.10.1998 р. Димитровським МВ УМВС України в Донецькій області, у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до виконання ним зобовязань за виконавчим листом №703/3801/15-ц, виданим 14.12.2015 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 131803,32 грн.

Копію ухвали направити для організації виконання до Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Виконання рішення про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Головуючий: Л. А. Пасацька