Ухвала

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 199/1276/17

провадження № 61-37734св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»,

третя особа - Управління - Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Посунся Н. Є., Баранніка О. П., Пономарь З. М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А. М., Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), третя особа - Управління - Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалася на те, що 14 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк» (далі - ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2/14-Ф (далі - Кредитний договір), за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 38 тис. доларів США на строк до 13 лютого 2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 14 лютого 2007 року між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 2/14-Ф/ІП (далі - Договір іпотеки), згідно з умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі договору дарування від 28 липня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Прокофєвою О. Ю. за реєстровим № 2791. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15, за яким ПАТ «Сведбанк» передало, а ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набуло право вимоги за Кредитним договором. Того ж дня між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, за яким ПАТ «Сведбанк» передало ТОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги, зокрема за Договором іпотеки. 16 травня 2016 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Яковлєвої І. М. із запитом про надання інформації. Отримавши на вказане звернення Інформаційну довідку з державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вона дізналася про те, що 22 березня 2016 року рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А. М. право власності на вищевказану квартиру зареєстровано за ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати вищевказану реєстрацію незаконною, оскільки нотаріус провела реєстрацію речового права на нерухоме майно за наявності вже зареєстрованих обтяжень, не встановила відсутності суперечностей, факту подання документа, який підтверджує перехід права власності на предмет іпотеки, в тому числі факту виконання відповідних умов правочину, з якими закон пов'язує можливість переходу права власності, не врахувала, що у квартирі зареєстровані та проживають малолітні діти.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 грудня 2017 року у складі судді Руденко В. В. у задоволенні позову відмовлено. Судові витрати віднесено за рахунок позивача.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що сторони домовилися про застосування позасудового порядку звернення стягнення на предметом іпотеки, тобто дійшли згоди, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб, передбачений Законом України «Про іпотеку». Можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку визначені частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час укладення Договору іпотеки. Договір іпотеки є чинним, доказів його оспорення, у тому числів частині вищезазначеного застереження,позивачем суду не надано. Проти факту наявності простроченої заборгованості за забезпеченим іпотекою зобов'язанням позивач не заперечувала.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 13805484, вчинений 16 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А. М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28864170, від 22 березня 2016 року про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Стягнуто з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А. М., ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на користь ОСОБА_1 судовий збір по 672 грн з кожного.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що враховуючи відсутність укладеного між сторонами договору про задоволення вимог іпотекодержателя, тобто у спосіб, визначений Договором іпотеки, ненадання такого договору нотаріусу, залишення нотаріусом без перевірки наявності чи відсутності факту виконання відповідних умов правочину, з яким закон пов'язує можливість переходу права власності, дії нотаріуса щодо реєстрації за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права власності на спірну квартиру, власником якої залишилася ОСОБА_1, яка навіть не була сповіщена ТОВ «ФК «Вектор Плюс» про його наміри, не можуть вважатися законними. Висновок місцевого суду про те, що новою редакцією статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» не було змінено встановлений раніше порядок позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки та підстави переходу права власності на нього до іпотекодержателя, а їх лише було уточнено, є таким, що суперечить закріпленим у цих нормах положенням. Вчиняючи дії з реєстрації за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права власності на спірну квартиру, нотаріус проігнорувала той факт, що на час реєстраційної дії в Єдиному реєстрі заборон вже був наявний реєстраційний запис про заборону відчуження цього майна, що є порушенням статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

У червні 2018 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» подало касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення або закриття провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не з'ясував те, що арешт стосувався стягнення заборгованості на користь кредитора/іпотекодержателя за Кредитним договором та Договором іпотеки, проігнорував те, що відмова у державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена, не взяв до уваги, що після здійснення реєстраційної операції арешт зберіг чинність, що позивач є боржником, а тому незалежно від наявності або відсутності арешту не відбулося порушення його прав рішенням ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушеного права. Доводи позивача ґрунтуються на протиправності дій нотаріуса як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, тому вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, ЦПК України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З урахуванням того, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» оскаржує постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року, зокрема з підстав порушення правил предметної та суб'єктної юрисдикції, справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостої статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа - Управління - Служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук

Судді:С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

О. В. Ступак

Г. І. Усик