ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/343/18 Справа № 208/9032/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т.П. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 34464 грн. 37 коп. - заборгованість по кредиту за Договором про видачу та використання кредитних карток № VG3625 від 23 травня 2008 року, за період з 26 травня 2008 року по 29 вересня 2015 року; 26257 грн.79 коп. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом за Договором про видачу та використання кредитних карток № VG3625 від 23 травня 2008 року, за період з 26 травня 2008 року по 29 вересня 2015 року; 1218 грн. 00 коп. - відшкодування понесених витрат за оплату судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 126 - 129).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а. с.139-139).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.05.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 (03.12.2014 змінено прізвище на ОСОБА_1 (а.с.58) укладено договір про видачу та використання кредитних карток №VG3625, за яким банк надав позичальнику право на відкриття та обслуговування картрахунку та здійснення операцій за платіжною карткою позичальника (а.с.4-14).

Відповідно до п. 11.1 Договору відповідач повинен сплачувати баланс заборгованості у терміни, вказані у додатку або визначені щомісячним рахунком повністю і без відсотків (за винятком операції зняття готівки, на суму якої нараховуються відсотки з дати зняття) або частково: в такому випадку відповідач повинен сплатити хоча б суму мінімального місячного платежу.

Відповідно до п. 13.1 Договору якщо заборгованість, що виникла внаслідок використання картки виплачується частинами, то на неї нараховуються відсотки згідно процентної ставки, що застосовуються на суму здійсненої трансакції або повного повернення коштів.

У відповідності до укладеного Договору, позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме, надав ОСОБА_1 право на відкриття та обслуговування картрахунку, здійснення операцій за платіжною картою та надав кредитні кошти в розмірі 35000 грн., що підтверджується заявою - підтвердженням про відкриття карткового рахунку від 23 травня 2008 року та випискою по рахунку (а.с.16, 26-42).

Відповідно до п. 13.2 Договору передбачено право банку змінити процентну ставку у разі зміни облікової ставки НБУ та/або зміні ринкових або інших умов, що впливають на вартість/собівартість кредитних ресурсів банку. Також банк залишає за собою право змінювати проценту ставку у разі порушення будь-яких фінансових зобов'язань Держателя за цим Договором. Згідно Додатку № 1 до Договору процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 22,15 % річних. З 03 липня 2008 року процентна ставка змінена з 22,15% до 30,00%.

Про зміну процентної ставки Банк повідомляє Держателя у письмовій формі не менше ніж за 20 календарних днів до дати такої зміни. Держатель може відмовитися від такої зміни, згідно умов п. 22, при цьому у разі незгоди із таким новим розміром процентної ставки, Держатель має право у строк не пізніше останнього робочого дня, що передує даті початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, достроково повернути банку всю суму кредитних коштів, отриманих за Договором, сплатити йому в повному обсязі плату за кредит та здійснити інші платежі за Договором. Розмір діючої процентної ставки Держателя буде вказуватися в його кожному щомісячному рахунку.

Пункт 13.4 Договору передбачає, що будь-яке використання картки після отримання щомісячного рахунку за новою процентною ставкою чи незабезпечена повна чи часткова оплата щомісячного рахунку передбачають прийняття нової процентної ставки Держателем.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.17-19), відповідачка здійснювала виплати за кредитним договором до 10.04.2013.

Відповідно до пункту 10.1 Договору (а.с.8), банк щомісяця надсилав відповідачці щомісячні рахунки, які, крім іншого містили наяву заборгованість за кредитом та процентами, що не оспорювалося представником відповідача.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що договір про видачу та використання кредитних карток № VG3625 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідачка на момент укладання договору не заявляла додаткових вимог щодо умов договору та в подальшому виконувала його умови, будучі обізнаною про стан заборгованості щомісячними рахунками відповідно до п. 10.1 Договору.

Внаслідок припинення відповідачкою виконання своїх зобов'язань за укладеним договором, станом на 29.09.2015р. загальна сума заборгованості за договором становить 61 923,16 грн., з них: 34 464,37 грн. - сума заборгованості за кредитом; 26 257,79 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1201 грн. комісія за користування коштами.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитним договором.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення плати в розмірі 1201 грн. - комісія за користування коштами, суд першої інстанції застосував строк позовної давності. В цій частині рішення суду не оскаржується.

Суд першої інстанції всебічно дослідив обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами, надав їм вірну правову оцінку та застосував відповідні норми матеріального права.

Так, згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 цього Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірного збільшення процентної ставки за кредитом та необізнаності про її зміну, колегія суддів відхиляє, оскільки п. 22 Договору передбачено, що Банк зі свого боку може змінити умови Договору. Зміни до Договору здійснюються тільки після попереднього повідомлення Держателя щодо суті таких змін, і якщо Держатель не погоджується зі зміною, то він має розірвати цей Договір та скасувати Картку відповідно до пункту 14. Якщо Держатель не висловив Банку жодних заперечень протягом тридцяти днів після отримання повідомлення Банку або використовував Картку чи здійснював часткову чи повну оплату щомісячного рахунку після повідомлення банку, це буде свідчити про прийняття ним відповідної зміни до Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, після підвищення процентної ставки від 03 липня 2008 року, здійснювала виплати за кредитним договором з урахуванням підвищеної відсоткової ставки до 10 квітня 2013 року, заборгованості не мала, що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказані обставини свідчать про те, що відповідачка була обізнана про зміну відсоткової ставки та погодилась з цим, оскільки з 03 липня 2008 р. до 2013 р. здійснювала погашення кредиту з урахуванням відсоткової ставки за його користування 30 %.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з розрахунком заборгованості, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до вимог ст.76-80 ЦПК, апелянт не надала свої розрахунки, або клопотання про призначення експертизи, тобто не спростувала доводів та доказів, які надані позивачем. Тому, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з доказів заборгованості, що були надані позивачем в обгрунтування своїх позовних вимог та які наявні в матеріалах справи.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2016 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко