Ухвала

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 335/3199/16

провадження № 61-42779св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: концерн «Міські теплові мережі», Запорізька міська рада,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2017 року у складі судді Соболєвої І. П. та постанову апеляційного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року у складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Кухаря С. В., Крилової О. В.,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до концерну «Міські теплові мережі» (далі - концерн «МТМ»), Запорізької міської ради, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати діяльність концерну «МТМ» та його філії у Жовтневому районі м. Запоріжжя такою, що суперечить законодавству України, їхніх установчих правочинів та атрибутики недійсними, визнати недійсним та скасувати рішення Запорізької міської ради № 17 від 11 січня 2002 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Запорізької міської ради № 17 від 11 січня 2002 року були створені комунальні підприємства теплових мереж у всіх районах м. Запоріжжя, зокрема КП «Теплові мережі Жовтневого району». Після реєстрації вказаних комунальних підприємств було вирішено питання про їх об'єднання у концерн «МТМ». Позивач звертав увагу на те, що депутатами Запорізької міської ради було порушення порядок створення та реєстрації філії концерну «МТМ» як юридичної особи, процедуру заснування підприємства, затвердження Статуту, визначення мети його діяльності. Просив суд визнати діяльність концерну «МТМ» та його філії у Жовтневому районі м. Запоріжжя такою, що суперечить законодавству України, їх установчих правочинів та атрибутики недійсними, скасувати рішення Запорізької міської ради № 17 від 11 січня 2002 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року, закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Запорізької міської ради № 17 від 11 січня 2002 року. Роз'яснено ОСОБА_1, що розгляд вказаних вимог віднесено до адміністративної юрисдикції, з огляду на що він має право звернутися до суду адміністративної юрисдикції з відповідним позовом.

Рішення судів мотивовані тим, що спір у частині позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Запорізької міської ради № 17 від 11 січня 2002 року підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки Запорізька міська рада є органом місцевого самоврядування та суб'єктом владних повноважень. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам. Враховуючи недопустимість об'єднання в одне провадження вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства (позивач в уточненій позовні заяві поєднав вимоги цивільного та адміністративного судочинства), суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, закрив провадження у справі в частині позову про визнання недійсним та скасування рішення Запорізької міської ради № 17 від 11 січня 2002 року.

16 серпня 2018 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не заявляв позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Запорізької міської ради № 17 від 11 січня 2002 року. Суд першої інстанції, вийшовши за межі позову, у назву предмета спору дописав вказану вимогу та помилково закрив провадження у справі. Крім цього, суди посилаються на положення статті 116 ЦПК України, якою передбачено, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Однак ні в діючому на момент виникнення спірних правовідносин, ні в чинному ЦПК України немає статті 116 з таким змістом.

Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

У жовтні 2018 року концерн «Міські теплові мережі» надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін. Відзив мотивований безпідставністю доводів касаційної скарги.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 оскаржує ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 25 липня 2018 року з підстав порушення правил предметної юрисдикції, то справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 335/3199/16 за позовом ОСОБА_1 до концерну «Міські теплові мережі», Запорізької міської ради про визнання діяльності концерну «Міські теплові мережі» та його філії у Жовтневому районі м. Запоріжжя такою, що суперечить законодавству України, їхніх установчих правочинів та атрибутики недійсними, визнання недійсним та скасування рішення Запорізької міської ради № 17 від 11 січня 2002 року, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат