11 жовтня 2018 року Рiвненський мiський суд Рівненської області
в особi головуючої судді Панас О.В.
з участю: секретаря судового засідання Корнійчук А.В.,
pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстiРiвне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» про визнання майнових прав, -
ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» (далі ОК «ЖБК «Рівненська брама») про визнання майнових прав, в якому просить суд визнати йому майнове право на житлове приміщення - кватиру, будівельний номер НОМЕР_2, загальною проектною площею 37,58 м.кв. на третьому поверсі в четвертій секції Об'єкту (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1) та заборонити Обслуговуючому кооперативу "Житлово-Будівельний кооператив "Рівненська брама" передавати іншим особам майнові права на вищевказану квартиру.
Ухвалою суду від 20.08.2018 року ухвалено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та запропоновано відповідачу подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень.
Письмового відзиву на позов від відповідача до суду не надійшло. Дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню повнiстю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Судом встановлено, що 10 травня 2016 року між Обслуговуючим кооперативом "Житлово-Будівельний кооператив "Рівненська брама" в особі голови кооперативу ОСОБА_2, та асоційованим членом кооперативу ОСОБА_1 (Пайовик), було укладено Договір пайової участі в будівництві №19/4, за умовами якого Пайовик вступає, а Кооператив приймає Пайовика в асоційовані члени Кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови по АДРЕСА_1 (Об'єкт) і реалізації статутної мети і завдань Кооперативу з метою отримання у власність квартири, будівельний номер НОМЕР_2, загальною проектною площею 37,58 м.кв. на третьому поверсі в четвертій секції Об'єкту.
Згідно п.1.2. Договору, Кооператив зобов'язується організувати і забезпечити будівництво Об'єкту та здачу його в експлуатацію, передати Пайовику у власність Квартиру, обумовлену цим Договором, за умови повної (в розмірі 100 відсотків) сплати Пайовиком пайового внеску.
Пунктом 2.1. Договору пайової участі в будівництві №19/4 від 10 травня 2016 року визначено, щозагальний розмір внеску Пайовикавизначається Кооперативом на день укладання Договору становить 357 235 гривень 00 коп., що еквівалентно 13 900 доларів США 21 центівзгідно з курсом продажу долара США в ПАТ "Укргазбанк", на день укладання договору, з розрахунку 9 506 гривень 00 коп.за один квадратний метр загальноїплощіКвартири, щоеквівалентно 369 доларів США 88 центів, без внутрішніхоздоблювальнихробіт.
Згідно п. 3.4. цього Договору, Кооператив зобов'язанийорганізувати та забезпечитибудівництвоОб'єкта та здачуйого в експлуатацію у термін до 30 березня2017 року, за умовиналежноговиконанняПайовикомсвоїхзобов'язаньщодоздійсненняпайовоговнеску.
БасюкНаталієюВолодимирівною, сплачено обумовлену в Договорі пайової участі суму, що підтверджується:
квитанцією №16420153 від 17 травня 2016 року на суму 120 000 гривень 00 коп.
квитанцією №16432442 від 18 травня 2016 року на суму 120 000 гривень 00 коп.
квитанцією №16475927 від 19 травня 2016 року на суму 117 235 гривень 00 коп.
Призначення платежів було вказане наступне: "пайові внески на будівництвоквартиризгідно договору №16/4 від 10.05.2016 року".
Також, факт виконання своїх фінансових зобов'язань перед Кооперативом підтверджуєтьсядовідкою №19/4 від 27.12.2016, виданою Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Рівненська брама", згідно якої позивачка сплатила пайовий внесок у повномуобсязі згідно з договором пайової участі №19/4 від 10 травня 2016 року та після здачі об'єкту будівництва в експлуатацію набуватиму право власності на квартиру №НОМЕР_2 в четвертій секції по АДРЕСА_1.
У відповідності до п.3.4 Договору пайової участі в будівництві, Кооператив зобов'язаний:
-закріпити квартиру за Пайовиком;
-організувати і забезпечити будівництво Об'єкту та здачу його в експлуатацію у термін до 30 березня 2017 року, за умови належного виконання Пайовиком своїх зобов'язань щодо здійснення пайового внеску;
-після прийняття Об'єкта в експлуатацію та повного виконання пайовиком своїх грошових зобов'язань за даним Договором - передати Пайовику Квартиру за актом приймання-передачі та документи необхідні для реєстрації права власності на неї;
-надавати Пайовику інформацію, що стосується питань будівництва та іншої діяльності Кооперативу.
Судом також встановлено, що станом на день звернення до суду Об'єкт не зданий в експлуатацію, будь-яких дій для здачі в експлуатацію будинку, де знаходиться квартира, відповідач не здійснює, чим порушує встановлені статтею 526 ЦК України загальні вимоги виконання зобовязання: зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 629 ЦК Українидоговір є обов'язковим для виконання сторонами, а порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).
Як встановлено судом, відповідач, всупереч вимогам умов укладеного договору та цивільного законодавства України, не виконав взяті на себе зобовязання, чим порушив законні права та інтереси позивача, який з незалежних від нього причин не може зареєструвати за собою право власності на належну квартиру, а тому не може володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним майном.
Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.
Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.
Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (частина друга стаття 3 Закону).
Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об'єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності.
Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
Виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладеного між сторонами договору, суд визнає позивача таким, що набув майнових прав на квартиру, оскільки в повному обсязі виконав умови договору пайової участі в будівництві.
Згідно статей 15,16 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і, відповідно, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права.
06 вересня 2016 року між тими ж сторонами було укладено договір уступки вимоги (цесії) у новій редакції, у відповідності до якого: В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент передає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває належні Цедентові права та обов'язки Інвестора в повному обсязі, що відносяться до будівництва Кварталу житлової та громадської забудови на вулиці Костромська та Гагаріна у місті Рівному (І черга) за Угодою про дольову участь у будівництві кварталу житлової та громадської забудови з торгівельно-розважальним центром на АДРЕСА_1 №20 від 22 серпня 2007 року та усіх Додаткових угод, що є невід'ємною частиною основної Угоди.
За вказаним оскаржуваним договором уступки (цесії), дочірнє підприємство "Градобуд-Рівне" передало свої права та обов'язки інвестора щодо будівництва кварталу житлової та громадської забудови на вулиці Костромська та Гагаріна у місті Рівному (І черга) для ОК "ЖБК "Рівненська Брама".
ОСОБА_3 є засновником (учасником) як ОК "ЖБК "Рівненська Брама" згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (із офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України), так і дочірнього підприємства "Градобуд-Рівне", що підтверджується таким же витягом.
ОСОБА_4 є засновником дочірнього підприємства "Градобуд-Рівне", про що він зазначає у своєму позові від 03 листопада 2017 року.
За наведеного, ОСОБА_3 як засновник (учасник) ОК "ЖБК "Рівненська Брама" та дочірнього підприємства "Градобуд-Рівне", оскаржував укладений договір уступки вимоги (цесії) між юридичними особами, засновником яких він є, а ОСОБА_4 оскаржував договір, за яким були передані права інвестора для ОК "ЖБК "Рівненська Брама".
Суд визнає, що у випадку можливого задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору уступки (цесії), таке рішення мало би негативні наслідки для кожного із пайовиків, у тому числі і для позивача ОСОБА_1, оскільки однією із сторін у договорі пайової участі у будівництві є ОК «ЖБК «Рівненська Брама», який придбав інвестиційні права у дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» саме за оскаржуваним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договором уступки права вимоги (цесії).
Наслідки визнання правочину недійсним (в даному випадку договору уступки (цесії) від 18 червня 2015 року) визначені статтею 216 ЦК України, зокрема, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
За наведеного, під невизнанням майнових прав за ОСОБА_1 на квартиру слід розуміти заперечення засновником ОК «ЖБК «Рівненська Брама» і учасником дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» ОСОБА_3, а також учасником дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» ОСОБА_4 дійсності та належності ОК «ЖБК «Рівненська Брама» інвестиційних прав щодо будівництва кварталу житлової та громадської забудови на вулиці Костромська та Гагаріна у місті Рівному (І черга), що відповідно створює невпевненість для ОСОБА_1 у дійсності її майнового права на квартиру.
Таким чином, вищевказані позови до Хмельницького міськрайонного суду про визнання недійсним договору уступки (цесії) свідчать про невизнання засновником ОК «ЖБК «Рівненська Брама» і учасниками дочірнього підприємства «Градобуд-Рівне» наявності у ОК «ЖБК «Рівненська Брама» інвестиційних прав щодо будівництва кварталу житлової та громадської забудови на вулиці Костромська та Гагаріна у місті Рівному за Договором уступки (цесії) від 18 червня 2015 року, який був укладений між дочірнім підприємством «Градобуд-Рівне» та ОК «ЖБК «Рівненська Брама», що може мати наслідком невизнання права ОК «ЖБК «Рівненська Брама» на укладення договорів пайової участі в будівництві з будь-якими особами, у тому числі, і на укладення договору пайової участі в будівництві з ОСОБА_1.
У відповідності до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
При цьому суд визнає, що обраний позивачем спосіб захисту порушених та невизнаних цивільних прав та інтересів відповідає положенням статей 15,16 ЦК України та не є зловживанням правом у будь-якому вигляді.
Вимога про заборону Обслуговуючому кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» передавати іншим особам майнові права на житлове приміщення - квартиру, будівельний номер НОМЕР_2, загальною проектною площею 37,58 м.кв. на третьому поверсі в четвертій секції Об'єкту (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1), до задоволення не підлягає з тих підстав, що поряд з відповідачем адресована до неіснуючих осіб та на майбутнє, що є порушення вимог ЦПК. При цьому , в даній справі суд прийшов до висновку що на спірну квартиру будівельний номер НОМЕР_2, загальною проектною площею 37,58 м.кв. на третьому поверсі в четвертій секції Об'єкту майнові права належать ОСОБА_1
Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору підлягають до відшкодування позивачу частково на суму 704,80 грн., так як позовна заява задоволена частково.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,280-282,284, 352,354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» про визнання майнових прав, задовольнити частково.
Визнати майнове право за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на житлове приміщення - квартиру, будівельний номер НОМЕР_2, загальною проектною площею 37,58 м.кв. на третьому поверсі в четвертій секції Об'єкту (квартал житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1).
В задоволенні вимоги щодо заборони Обслуговуючому кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» передавати іншим особам майнові права на житлове приміщення, відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено - 12.10.2018 року