Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/744/17

Провадження № 2/440/163/2018

03 жовтня 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Грабінського Є.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську справу за заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третьої особи Органу опіки та піклування Буської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася в суд з заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, покликаючись на те, що відповідач дитиною не цікавиться взагалі, участі у її вихованні не бере, матеріально не утримує, від своїх обов'язків по вихованню дитини він ухиляється. Востаннє бачив доньку коли дитині було приблизно три роки. Відтоді жодної допомоги у утриманні доньки не надавав, участі у її вихованні не брав, дитиною не цікавиться взагалі, не виявляє батьківського піклування та будь-якої зацікавленості донькою, її долею, станом здоров'я, розвитком. Крім того, згідно рішення Буського районного суду від 23.02.2007 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Станом на 14.04.2017 року заборгованість за аліментами становить 4766,82 грн., що свідчить про те, що відповідач ухиляється від свого обов'язку по утриманню дитини до її повноліття.

Позивач, її представник, заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені в ній, просять задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. В матеріалах справи наявна заява останнього з проханням розглядати справу у його відсутності, не має можливості прибути в судове засідання, оскільки проживає та працює в м. Києві. Подав відзив на позов, зазначив що з позивачкою перебував у шлюбі з 08.11.2002 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_6. Сімейне життя не склалося, рішенням Буського районного суду шлюб розірвано. Після розлучення позивач чинила перешкоди у зустрічах з донькою, вимагала щоб не приходив та не телефонував. На даний час фактично проживає у м Києві, не працює, тому не має можливості приїжджати до доньки у Львівську область. По мірі можливого, сплачує аліменти за рішенням суду на утримання доньки. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Буської районної державної адміністрації Грабінський Є.Я. позов підтримав, вбачає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Буського РУЮ Львівської області 03.12.2004 р., актовий запис № 126.

Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Буського районного суду Львівської області від 15 березня 2007 року (а.с.10).

23.02.2007 року рішенням Буського районного суду було задоволено позов про стягнення аліментів з відповідача в користь позивача на утримання доньки ОСОБА_6, 2004 року народження, за яким відповідач повинен був сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку, починаючи з 07.02.2007 року до повноліття дитини.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст.155 цього закону, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, зокрема, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надано роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 С К України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16).

Згідно статей 9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька - це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Як встановлено судом, після розірвання шлюбу сторін, донька проживає з позивачкою, відповідач протягом останніх одинадцять років з дитиною не спілкується, не цікавиться її життям, здоров'ям, де і як вона навчається, не вітає на дні народження, іменини. Не намагався зустрітися з донькою, навіть з моменту подачі даного позову до суду.

Крім того відповідач має заборгованість по сплаті аліментів. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 14.03.2018 рок, по виконавчому провадженні ВП № 3049330, заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 14.03.2018 року в сумі 3194,78 гривень, що вказує на той факт що останній ухиляється від обов'язку щодо утримання неповнолітньої дитини.

Крім того суд при вирішенні справи бере до уваги Європейську Конвенцію "Про здійснення прав дітей", ратифіковану Україною 03.08.2006 р., Конвенцію "Про юрисдикцію, відповідно до якої право, яке признається, виконується та співробітництві стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей", ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України.

Також суд при ухвалені рішення враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" де встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо доньки ОСОБА_6.

Зокрема, ухвалою суду від 16.05.2018 року, відповідачу надано термін 3 місяці для виправлення, зміни ставлення до батьківського обов'язку щодо виховання утримання дитини.

Однак, відповідач вимоги даної ухвали не виконав. Відповідач участі у вихованні доньки ОСОБА_6 не бере, не приїжджає, не цікавиться навчанням, вихованням, умовами проживання доньки, що підтверджується копіями актів складеними комісією з працівників Кізлівської сільської ради, сусідів позивачки № 198 від 05.06.2018 року, від 03.07.2018 року, № 261 від 06.08.2018 року.

Зокрема, третя особа Орган опіки та піклування Буської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно дочки ОСОБА_6, 2004 року народження.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що матір'ю дитини створено усі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини.

Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, що проявляється у відсутності його піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, що було встановлено в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 155, 164 СК України, суд -

ухвалив :

Заяву задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Острів Буського району Львівської області батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Острів Буського району Львівської області в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с. Журатин Буського району Львівської області суму сплаченого судового збору в розмірі 640,00 гривень, та стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Острів Буського району Львівської області різницю недоплаченого судового збору, в користь держави, в розмірі 64,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Б. М. Журибіда