Справа № 587/2342/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - Черних О.М.,
секретаря судового засідання Скрипка Соіна О.О.
з участю заявниці ОСОБА_1
представника заявника - ОСОБА_2,
представника заінтересованої особи ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в залі суду заяву ОСОБА_1 ( вул. Нижня Шпилівка, 13, с. Корчаківка, Сумського району, Сумської області) заінтересована особа: Управління ДМС України в Сумській області ( юридична адреса: вул. Герасима Кондратьєва, 27 м. Суми) про встановлення факту постійного проживання на території України на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України»,-
В своїй заяві ОСОБА_1 просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, оскільки на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» вона не була громадянкою інших держав. Свою заяву мотивує тим, що на момент прийняття Закону України «Про громадянство України» вона проживала на території України, а саме: с. Трофименкове, буд. 11, Ковпаківського району, Сумської області. Вказала, що з 13.09.1990 року до 02.12.1992 року працювала на території України, що підтверджується копією трудової книжки. Зазначила, що рішення суду про встановлення факту її постійного проживання на території України на 13 листопада 1991 року необхідне для отримання паспорту громадянина України.
Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, вважав, що ознайомившись з заявою, яку потім уточнили, вимоги заявниці законними та такими, що підлягають задоволенню.
Заслухавши пояснення заявниці, її представника, представника заінтересованої особи, свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 (до укладення шлюбу - Вольвач) народилась 04 лютого 1973 року в с. Корчаківка Сумського району Сумської області, Україна (а. с. 11).
Згідно копії атестату про середню освіту серії А № 044849, ОСОБА_1 закінчила в 1990 році Новосічанську середню школу Сумської області (а.с. 13).
З копії трудової книжки серії БТ ІІ № 2676126 ОСОБА_1 вбачається, що з 16 вересня 1991 року до 29 січня 1992 року вона працювала в Україні в «сахкомбанті ім. Кірова Сумського сахсвеклотреста» (а.с. 14-15).
Згідно довідки Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області № 1 від 12.02.2016 року ОСОБА_1 з народження проживала та була зареєстрована з батьками за адресою: с. Корчаківка, вул. Шпилівка (Леніна), буд. № 13, Сумського району, Сумської області; 25.04.1990 року отримала паспорт з повноліттям серії VІІ БП № 548306; 07.09.1990 року вибула до м. Суми на навчання (а.с.24).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми від 27.09.2017 року № 255, ОСОБА_1 з 08 вересня 1990 року по 23 березня 1993 року була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Суми (а.с. 25).
Згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації.
Як вбачається з наданих заявницею та завірених приватним нотаріусом документів, 30.04.1993 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 та після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 19).
Із 1993 року ОСОБА_1 постійно проживала в РФ та має громадянство Росії. 03 червня 2008 року заявниці надано посвідку на постійне проживання в Україні безстроково (а. с. 20).
Рішенням УДМС України в Сумській області від 22 грудня 2017 року № 80 скасований виданий ОСОБА_1 дозвіл на імміграцію в Україні, на підставі вимог п. 1 та 6 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про імміграцію» (а. с. 26).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають значення, які розглядаються судом закріплений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України, даний перелік не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

ОСОБА_1 у своїй заяві вказує на те, що встановлення факту постійного проживання їй необхідне для отримання громадянства України.

Порядок та підстави набуття громадянства України врегульовано Законом України «Про громадянство України», Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (далі Порядок).

Статтею 3 Закону України «Про громадянство України» встановлено, що громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до положень п. 1) ч. 1 ст. 20 Закону України «Про громадянство України» від 08 жовтня 1991 року за № 1636, громадянство України втрачається, якщо громадянин України добровільно набув громадянство іншої держави.

Пунктами 7, 8 Порядку, встановлення належності до громадянства України стосується в тому числі громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Для встановлення належності до громадянства України така особа подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Тобто зі змісту вказаних норм слідує, що встановлення в судовому порядку факту постійного поживання на території України станом на 24 серпня 1991 року є підставою для оформлення належності до громадянства України особами, які перебували в громадянстві колишнього СРСР, але не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на 24 серпня 1991 року.

ОСОБА_1 на даний час є громадянкою ОСОБА_6 Федерації, а не громадянкою колишнього СРСР, але як громадянин іншої держави має право набути громадянство України.

У відповідності до положень п. 2) ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», громадянство України набувається за територіальним походженням.

Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що згідно довідки Департаменту з питань громадянства Адміністрації Президента України № 20-12/13 від 26.01.2018 року в Департаменті відсутня інформація з приводу припинення ОСОБА_1 громадянства України (а.с. 27).

Допитані в ходу судового розгляду свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили той факт, що ОСОБА_1 народилась 04 лютого 1973 року і дійсно до 1993 року постійно проживала на території України. Спочатку в с. Корчаковка, де народилась, а потім рік жила у м. Суми і на 13 листопада 1991 року не була громадянкою іншої держави. Приблизно в 1993 році виїхала в ОСОБА_6 Федерацію, де вийшла заміж і залишилась там проживати до 2008 року.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 89,259,263,264,265,293,315,ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( вул. Шпилівка, 13, с. Корчаківка, Сумського району, Сумської області), заінтересована особа: Управління ДМС України в Сумській області (юридична адреса: вул. Герасима Кондратьєва, 27, м. Суми), про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання та відсутність громадянства інших держав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на території України до та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України», а саме - 13 листопада 1991 рік.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних