Справа № 354/575/18
Провадження № 22-ц/4808/103/18
Головуючий у 1 інстанції Іванов А. П.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

за участю секретаря Возняк В.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Яремчанського міського суду, постановлену суддею Івановим А.П. 3 серпня 2018 року в м. Яремче, у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення її позову до Яремчанської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та скасування його державної реєстрації,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення її позову до Яремчанської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради, визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та скасування його державної реєстрації.

В обґрунтування заяви вказувала, що діями ОСОБА_1 та рішеннями Яремчанської міської ради створено передумови для можливого відчуження спірної земельної ділянки площею 0,16 га по АДРЕСА_1. Це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення її позову про визнання незаконним рішення виконавчого комітету міської ради про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1 та визнання недійсним державного акта на право приватної власності на цю ділянку. Так, рішенням Яремчанської міської ради від 24.05.2018 року незаконно затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ОСОБА_1 та змінено цільове призначення цих ділянок. За наведених підстав просила накласти арешт на земельну ділянку, зупинити дію п.п. 3.6.,3.7, 3.8. рішення Яремчанської міської ради від 24.05.2018 року, заборонити Яремчанській міській раді приймати будь-які рішення, а відділу Держегеокадастру в м. Яремче - будь-які дії щодо вказаної ділянки.

Ухвалою Яремчанського міського суду від 3 серпня 2018 року заяву задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,16 га (у складі трьох земельних ділянок площею 0,0800 га та 0,0300 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, 0,0500 га - для ведення особистого підсобного господарства) по АДРЕСА_1, належну ОСОБА_1 на підставі Державного акта від 17.07.1995 року серії НОМЕР_1, реєстраційний номер 0003999, виданого виконавчим комітетом Яремчанської міської ради. В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

На ухвалу суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права. Просить її скасувати та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

На її думку судом не враховано вимог законодавства щодо можливості застосування забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно тільки у разі, якщо цей позов містить вимоги немайнового характеру.

Не встановлено також на яку саме земельну ділянку з трьох: площею 0,0800 га, 0,0500 га чи 0,0300 га, що складають спірну земельну ділянку площею 0,16 га, претендує позивач та на якій підставі. Вона є власником земельної ділянки з 1995 року, тоді як позивач успадкувала частку в житловому будинку лише в 2017 році. А тому її право не могло бути порушено оспорюваними рішенням міської ради та державним актом. Крім того, посилання заявника на потенційну можливість ухилення від виконання рішення суду без належного обґрунтування та доказів не може слугувати підставою для забезпечення позову.

Згідно із абзацом третім пункту 3 розділу XII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та пунктом 8 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжували здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Івано-Франківської області, враховуючи положення ч.6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у частині виконання рішень про утворення судів та п. 3 ч.1 ст. 31 ЦПК України дану справу передано для розгляду до Івано-Франківського апеляційного суду.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_2 доводів скарги не визнала посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Яремчанська міська рада подала заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Відтак, враховуючи положення ст.372 ЦПК України неявка представника відповідача не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання судового рішення щодо відновлення прав позивачки на частину земельної ділянки у разі задоволення її позовних вимог.

Проте колегія суддів не погоджується з цим висновком з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні Яремчанського міського суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до Яремчанської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради, визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю.

Між сторонами виник спір, предметом якого є земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,16 га для обслуговування будівель та особистого підсобного господарства. Вказана ділянка на підставі рішення виконавчого комітету Яремчанської міської ради від 20.12.1994 року №136 «Про вилучення, надання та передачу земельних ділянок у приватну власність» передана у приватну власність ОСОБА_1, що підтверджується також відповідним державним актом (а.с.13-15).

Згідно із нормами ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.ч.1, 3 статті 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відомості про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Все це повинно бути мотивовано, а не містити шаблонного перепису диспозиції норми права. Тому не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків передбачених цим Кодексом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову заявник покликалася на те, що існує загроза відчуження спірної земельної ділянки до ухвалення рішення по суті. При цьому будь-яких доказів на підтвердження даної обставини суду не представила.

Відтак, на думку колегії суддів, місцевий суд дійшов передчасного висновку про задоволення заяви ОСОБА_2

Окрім того, зі змісту Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 17 липня 1995 року вбачається, що ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,16 га, з яких 0,13 га - сільськогосподарські угіддя та 0,03 га - під бідівлями, лісами та іншими угіддями.

Оригінал вказаного державного акта оглядався апеляційним судом.

Разом з тим, судом першої інстанції накладено арешт на земельну ділянку площею 0,16 га за цією ж адресою, яка складається з трьох земельних ділянок площею 0,0800 га та 0,0300 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, 0,0500 га - для ведення особистого підсобного господарства.

Як передбачено п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права.

За таких обставин, враховуючи порушення місцевим судом норм процесуального права, постановлена ним ухвала в частині задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Ухвала суду в частині відмови в задоволенні решти вимог заяви не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Яремчанського міського суду від 3 серпня 2018 року в частині задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,16 га (у складі трьох земельних ділянок площею 0,0800 га та 0,0300 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, 0,0500 га для ведення особистого підсобного господарства) по АДРЕСА_1, належну ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, реєстраційний номер 0003999, виданого виконавчим комітетом Яремчанської міської ради 17.07.1995 року.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2018 року.