Справа № 347/1521/18
Провадження № 2/347/778/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді: Гордія В.І., секретаря: Корбутяк Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.02.2003 року у відділу державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, за актовим записом № 8.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася та подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала.

Із позовних вимог видно, що шлюб було зареєстровано 24.02.2003 року. Від даного шлюбу у них є одна неповнолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом десяти років вона з чоловіком не підтримує будь-яких стосунків, які б свідчили про наявність сім'ї. На цей час вони не проживають разом. Вони втратили одне до одного почуття поваги, як подружжя, а тому вважає, що шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечив щодо задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні сторони тривалий час спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує.

У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 24.02.2003 року у відділу державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, за актовим записом № 8, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 090083 виданим 24.02.2003 року (а.с. 5).

Зазначені в позовній заяві обставини свідчать про те, що надії на збереження сімї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер. Підстав для примирення чи збереження сімї суд не вбачає.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дітей.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам дітей або одного з них.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 56, 104, 110, 112 СК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 280, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька с. Рожнів, вул. Героїв Небесної Сотні, 80, Косівського району, Івано-Франківської області) та ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4), що зареєстрований 24.02.2003 року у відділу державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, за актовим записом № 8- розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матірю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Косович».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, тобто якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення вступає в законну силу після 30-ти днів з дня проголошення, якщо не буде подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системиможе бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд.

Суддя : В.І. Гордій