Справа № 481/770/18
Провадж.№ 2/481/344/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

03.10.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря Кузьміної Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, про припинення та визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області, згідно з яким просив визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1 га призначену для обслуговування житлового будинку, що розташована по вул. Першотравнева, 56 в м. Новий Буг Миколаївської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору дарування від 26.12.2005 року являється власником житлового будинку №56 по вул.Першотравнева в м. Новий Буг, Миколаївської області. Однак позивач не має можливості оформити правовстановлюючий документ на земельну ділянку під будинком, оскільки при укладені договору дарування будинку питання стосовно земельної ділянки не вирішувалось, а на сьогоднішній день ОСОБА_3 помер. Більше того, було встановлено, що спірна земельна ділянка належить юридично ОСОБА_4, що підтверджується також Державним актом на право приватної власності на землю. Але, вирішити дане питання і з ОСОБА_4 позивач також не зміг, оскільки він також помер 24.03.2004 року. А тому позивач керуючись ст. ст.328, 377 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст.ст.28, 175, 177 ЦПК України був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, який є у його приватній власності.

В судове засідання позивач не зявився, однак напередодні направив заяву, в якій вказав, що в судове засідання зявитися не може, просить справу слухати без його присутності, свій позов підтримує та просить його задовольнити. Питання щодо стягнення судового збору не ініціює.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, також напередодні направив заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Справу просив слухати без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до договору дарування житлового будинку, укладеного між дарувальником ОСОБА_3 та обдаровуваним ОСОБА_1 що посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_5 26.12.2005 року за р./№ 3240, позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку № 56 з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Першотравнева в м. Новий Буг, Миколаївської області.

Однак, предметом вказаного договору слугував лише будинок, питання про передачу (дарування) у власність земельних ділянок для обслуговування житлового будинку при укладанні цього договору не вирішувалося.

Вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,10 га з цільовим призначенням для обслуговування вказаного житлового будинку.

Зазначена земельна ділянка знаходиться у власності громадянина ОСОБА_4, та значиться за ним відповідно до державного акту на право приватної власності на землю виданого йому 16.10.1995 року за серією ІІІ МК № 046107 на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку.

12.04.2018 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради Миколаївської області позивачу по справі було надано розяснення про неможливість виділення земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку по вул.Першотравнева, 56 в м.Новий Буг , оскільки вона перебуває у власності іншої особи та рекомендовано на підставі п.4 ст.120 ЗК України визнати право власності на вказану земельну ділянку.

Укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована по вул. Першотравнева, 56 у м. Новому Бузі позивач на даний час не може, оскільки власник зазначеної земельної ділянки, ОСОБА_4, помер 24.03.2004 року. Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть виданого 26.03.2004 року, серії 1-ФП № 183827.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідні приписи містяться також і у ч. 1 ст. 377 ЦК України.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 з наступними змінами та доповненнями, вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. З 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст..377 ЦК України і статті 120 ЗК України в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року N 1702-VI.

Таким чином, з часу набуття позивачем ОСОБА_1 права власності на зазначене нерухоме майно, спливу чотирнадцятирічного строку після смерті ОСОБА_6, - суб'єктивне право ОСОБА_4, який володів на праві власності земельними ділянками площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, згідно вимог п. "б" ст. 140 ЗК України, вважається припиненим.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та припинення права власності на неї попереднього власника грунтуються на законі, а тому задоволенню підлягають.

Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачем у зв'язку з розглядом справи, останній не заявляв, тому суд відносить ці витрати на його рахунок.

Керуючись ст.ст.12,13, ч.4 ст.82, ст.ст.258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Новобузького району Миколаївської області, про припинення та визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, ІДН НОМЕР_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 м,Новий Буг Миколаївської області) право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування жилого будинку, що розташована по вул. Першотравнева, 56 в м. Новий Буг, Миколаївської області, припинивши при цьому право приватної власності на дану земельну ділянку ОСОБА_4.

Визнати недійсним та скасувати державний акт серії IІІ МК № 046107 на земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування жилого будинку № 56 по вул.. Першотравнева в м. Новому Бузі Миколаївської області.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя