Справа № 558/518/18
номер провадження 2/558/130/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

01 жовтня 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: про визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_2 зазначає про те, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1. У вказаному будинку також проживав її брат ОСОБА_3, однак протягом останніх шістнадцяти років за вказаною адресою не проживає, особистих речей брата в будинку немає. Їй невідоме фактичне місце його проживання.

В будинку АДРЕСА_1 вона проживає одна, витрати на оплату комунальних послуг та утримання будинку (капітальні, поточні ремонти) несе особисто вона.

У позовній заяві позивач ОСОБА_2 зазначає про те, протягом останнього часу зросли ціни на оплату комунальних послуг. Вона отримує пенсію, якої недостатньо для їх оплати. У зв'язку з цим, вона має намір оформити субсидію, однак наявність зареєстрованої особи в її будинку, яка фактично там не проживає, є перешкодою для оформлення субсидії.

З вказаних підстав позивач ОСОБА_2 просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач ОСОБА_3 є її братом. Він проживав у Російській Федерації та у ІНФОРМАЦІЯ_2 приїхав в смт. Демидівка та був зареєстрованим у її будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Її батько помер у ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті батька брат ОСОБА_3 поїхав на роботу в м. Київ та з того часу в смт. Демидівка не приїжджав та місце його фактичного проживання їй невідоме. Вона не може отримати довідку про доходи відповідача, що є перешкодою в оформленні житлової субсидії. Вона отримує пенсію, інших доходів не має. Її пенсії недостатньо для оплати комунальних послуг. Просить позовні вимоги задовільнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання 17 вересня та 1 жовтня 2018 року не з'явився, хоч про час та місце їх проведення був повідомленим у встановленому порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Причини неявки в судові засідання відповідач ОСОБА_3 не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.

За таких обставин, за наявної згоди позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку.

Судом по даній цивільній справі 6 вересня 2018 року проведено підготовче засідання.

Судові засідання призначалися 17 вересня та 1 жовтня 2018 року.

У вказані судові засіданні відповідач та/чи його представник не з'являлися.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 1997 року (а.с. 5) позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Як встановлено згідно довідки № 681 від 27 липня 2018 року (а.с. 6) та повідомлення № 02-15/1699 від 17 серпня 2018 року (а.с. 12), що видані Демидівською селищною радою Рівненської області, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Із змісту досліджених в судовому засіданні актів обстеження умов проживання позивача ОСОБА_2 № 8 від 30 травня 2018 року (а.с. 7) та № 12 від 28 червня 2018 року (а.с. 8), зі слів сусідів комісією Демидівської селищної ради Рівненської області було встановлено, що ОСОБА_3 понад 16-ть років за адресою зареєстрованого місця проживання не проживає.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 в будинку позивача ОСОБА_2 протягом останніх 16-ти років не проживає, не веде спільно з позивачем господарство, не сплачує комунальні платежі, не несе витрат на утримання будинку.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Положення ст.ст. 386, 391 ЦК України вказують на те, що власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або члена його сім'ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України.

Оскільки відповідач більше року в будинку № 1, що знаходиться по вул. Зарічна в смт. Демидівка Рівненської області, не проживає без поважних причин, то його на підставі ст.ст. 72, 169 ЖК України слід визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений позивачем при подачі до суду позовної заяви, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 1).

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_3 від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст. 15, 319, 391, 405 ЦК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим.

Відповідно до ст.ст. 71, 72, 163, 169 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовільнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою у порядку та строки, що передбачені ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 2 жовтня 2018 року.