Справа № 457/687/18
провадження №2/457/268/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Мазурик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності, третя особа ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності, третя особа ОСОБА_3, а саме: просить визнати за нею право власності на житловий будинок 26 В по вул. Річки в місті Трускавець Львівської області в порядку спадкування після смерті її матері, ОСОБА_4, яка померла 12 жовтня 2017 року.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона, ОСОБА_1, є донькою ОСОБА_4, померлої 12 жовтня 2017 року, (Свідоцтво про смерть, серія 1-СГ №468597). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок №26 В по вул. Річки в м. Трускавці Львівської області. З метою оформлення спадщини, заявник звернулась до органів нотаріату, але 31 липня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через втрату правовстановлюючих документів. На її звернення до органів БТІ їй були надані копії правовстановлюючих документів. Згідно яких вбачається, що вказаний будинок належав матері на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САЕ№383550, виданого 07.06.2012 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради на підставі рішення №96 від 26.04.2012 року. Загальна площа будинку становить 260,4 кв.м., житлова 139,2 кв.м. Враховуючи викладене, позивач позбавлений можливості в досудовому порядку встановити та зареєструвати за собою право власності на вказаний будинок.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просbть позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судовому засіданні, у вирішенні даного спору покладається на думку суду.

Третя особа: ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_4, підтвердженням чого є свідоцтво про народження, свідоцтво про укладення шлюбу, копії яких наявні в матеріалах справи.

Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що ОСОБА_4 набула у приватну власність житловий будинок №26 В по вул. Річки в м. Трускавці, загальною площею 260,4 кв.м., житловою площею 139,2 кв.м., підтвердженням чого свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.06.2012 року, витяг про державну реєстрацію, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні також встановлено, що 12.10.2017 року ОСОБА_4 померла, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії І-СГ №468597.

Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Згідно матеріалів справи покійною ОСОБА_4 заповіт не складався.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, позивач являється спадкоємцею першої черги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, здійснила кроки на прийняття спадщини, а саме зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок 26В по вул. Річки в м. Трускавець Львівської області. Однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки необхідно було подати оригінал правовстановлюючого документа на нежитлове приміщення щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно позбавлена можливості реалізувати спадкові права шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення..

Керуючись 12,13,81,263-265,268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок 26В по вул. Річки в м. Трускавець Львівської області в порядку спадкування після смерті її матері, ОСОБА_4, яка померла 12 жовтня 2017 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5