Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2018 Справа №607/3775/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Братасюка В.М.

з участю секретаря Созанської Т.І.

позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» про стягнення заподіяної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3, третя Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, а саме 5566,46грн. шкоди, заподіяної майну, та 10000грн. моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.07.2017року в м.Тернополі по вул.Миру, 2а сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача ОСОБА_3, було пошкоджено належний йому автомобіль НОМЕР_1. З метою визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку ним було замовлено експертне авто товарознавче дослідження, відповідно до висновку якого, вартість матеріального збитку становить 5566,46грн. Крім того, внаслідок ДТП йому заподіяно і моральну шкоду, яка оцінюється в 10000грн. і полягає у завданні йому негативних наслідків в результаті ДТП, а також стресі, він глибоко переживав завдання пошкоджень його транспортному засобу, вказані фактори спричинили негативні емоції і переживання, до того ж грубе порушення вимог ПДР та подальше залишення місця пригоди а також подальша відмова відповідача на його пропозицію добровільно відшкодувати матеріальний збиток, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів. Просить суд позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача заподіяну матеріальну та моральну шкоду, а також витрати на правничу допомогу та судовий збір.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просять позов задовольнити.

В останнє судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, подано відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. В попередніх позов заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав:

10 липня 2017 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Toyota Rav 4» номерний знак ВO8557ВЕ, в м.Тернополі по вул.Миру, 2, під час руху заднім ходом здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Skoda Super b» номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1, після чого, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди залишила місце події. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 20.07.2017року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП.

Приписами ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Цивільна відповідальність винної у ДТП особи, ОСОБА_3, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у ПрАТ «Європейський страховий союз».

Згідно п.9.1 та п.9.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно вимог ст. 6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Поряд з цим, обов'язок страховика по виплаті страхового відшкодування не є безмежним, і згаданий вище Закон, покладаючи цей обов'язок на відповідача, одночасно наділяє його правом переконатись та перевірити, чи подія відноситься до страхового випадку, і такому праву страховика, виходячи з вимог ст. 33-1 Закону, кореспондується обов'язок учасників ДТП сприяти в проведенні розслідування.

Кваліфікуючою ознакою страхового випадку, як події, яка породжує обов'язок страховика здійснити страхове відшкодування, виходячи зі змісту ст. 6 Закону, є цивільно-правова відповідальність застрахованої особи, яка може виникати виключно за наявності вини такої особи у настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необгрунтованим виплатам.

У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у ПрАТ «Європейський страховий союз».

Факт вчинення ДТП, з вини ОСОБА_3 та виникнення цивільно-правових наслідків підтверджується Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 20.07.2017року .

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як встановлено судом ПрАТ «Європейський страховий союз» було нараховано страхове відшкодування ОСОБА_1, що підтверджується наданими ПрАТ "Європейський страховий союз" копіями полісу №АМ/0470492 про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, повідомленнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про дорожньо-транспортну пригоду, рахунком №01131 від 18 липня 2017 року, згідно якого завдана ОСОБА_1 шкода становила 6090 грн., заявою ОСОБА_1 від 3 серпня 2017 року про те, що останній погоджується з розміром виплати, яка нарахована йому вищезгаданою страховою організацією в розмірі 6090грн., заявою про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування від 2 вересня 2017 року.

З огляду на викладене ПрАТ "Європейський страховий союз" не було винесено рішення щодо відмови у виплаті страхової виплати для відшкодування понесеної матеріальної шкоди ОСОБА_1, навпаки останнім не було надано банківські реквізити для перерахування йому страхового відшкодування, лише після спливу більше місячного терміну ним було надано необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування, проте виплата здійснена так і не була.

В подальшому з метою визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку ОСОБА_1 було замовлено експертне автотоварознавче дослідження, відповідно до висновку №2371/17 Експертного авто товарознавчого дослідження від 05.12.2017року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_3, станом на момент ДТП становить 5566,46грн.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Вказана позиція міститься в постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 04.07.2018року у справі № 755/18006/15-ц.

(!) Окремо Суд наголошує на тому, що згідно відповіді на безкоштовний запит до Міністерства юстиції України, ПрАТ "Європейський страховий союз" в стадії припинення не перебуває, а тому не існує будь яких обєктивних перешкод у зверненні позивача саме до страховика з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

З огляду на викладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування ОСОБА_3 матеріального збитку у розмірі 5566,46грн., визначеного відповідно до висновку №2371/17 Експертного авто-товарознавчого дослідження від 05.12.2017року до задоволення не підлягають, оскільки суб'єктом, який мав би задовольнити вимогу позивача, є третя особа - страховик відповідача, так як відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода полягає: а) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; б) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; в) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; г) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК).

З наведених положень можна зробити висновок, що моральна шкода - це фізичні або душевні страждання, завдані фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю (ч. 1 ст. 1167 ЦК), якими порушуються її особисті немайнові права або які посягають на належне фізичній особі майно, а також приниження честі, гідності, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Крім цього, відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Пунктом 22.3 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена ст.23 ЦК України.

Відповідно до п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого, шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим та моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону,-МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

В даному ж випадку внаслідок ДТП не було заподіяно шкоди здоровю ОСОБА_1, тому такі позовні вимоги можуть бути предявлені виключно до винуватця ДТП ОСОБА_3

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових чи майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне -за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи наведене та керуючись критеріями загальнолюдських цінностей суд вважає, позов в частині відшкодування моральної шкоди є не доведеним та до задоволення не підлягає, позивачем не представлено жодного доказу перенесення ним стресу, як негативного наслідку ДТП, а механічні ушкодження у вигляді пошкодження лако-фарбового покриття заднього бампера, тріщини заднього лівого ліхтаря, потертості пластикової накладки заднього правого крила, що описані у висновку №2371/17 Експертного авто товарознавчого дослідження від 05.12.2017року є незначними, керування автомобілем з зазначеними ушкодженнями не вважається порушенням ПДР України, і аж ніяк не позбавляли позивача можливості використовувати належний йому автомобіль без втрати нормальних життєвих зв'язків і додаткових зусиль для організації свого життя.

Також судом критично оцінюється посилання позивача на витрату часу для захисту своїх інтересів, як негативного наслідку ДТП, що завдало моральної шкоди, оскільки це не відноситься до втрат немайнового характеру і не може розцінюватися судом як необхідність для відновлення попереднього стану.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 223, 263, 265, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 23, 1166, 1167, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (проспект С.Бандери 92/50 м.Тернопіль) до ОСОБА_3 (с.Підгородне Тернопільського району Тернопільської області), третя особа Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» (вул. Академіка Туполева 18В оф.4 м. Київ) про стягнення заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 5 566, 46 гривень та моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень -відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня виготовлення повного тексту рішення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_5