16.10.2018 Справа №607/8468/17
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А

16 жовтня 2018 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при вирішення питання про прийняття до розгляду скарги комунального підприємства «Аква-Сервіс» про визнання неправомірними дій та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу від 26 вересня 2018 року за невиконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обовязки керівника Комунального підприємства «Аква-Сервіс» ОСОБА_2, комунального підприємства «Аква-Сервіс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2018 року комунальне підприємство «Аква Сервіс» звернулось до суду із скаргою на постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_3 26 вересня 2018 року, якою на них накладено штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обовязки керівника Комунального підприємства «Аква-Сервіс» ОСОБА_2, комунального підприємства «Аква-Сервіс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування скарги посилалася на те, що 22 лютого 2018 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист щодо ОСОБА_1 про поновлення його на посаді головного інженера КП «Аква-Сервіс» і оплату за час вимушеного прогулу. 22 червня 2018 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі. На час виконання даного рішення суду, вказана посада ліквідована. Підприємство є підзвітним Великоберезовицькій селищній раді, а тому з метою виконання рішення суду, вони звернулись до голови селищної ради з проханням внесення змін до штатного розпису. Рішення суду щодо оплати вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди ними виконано в повному обсязі. Про дані обставини вони повідомляли головного державного виконавця. Однак, 26 вересня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5000грн. за невиконання рішення суду. Посилаючись на наведене та те, що підприємство позбавлене будь-якого впливу на орган місцевого самоврядування щодо винесення змін до штатних розписів, вважають, що ними вчинено всі дії щодо виконання рішення суду, а тому постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає до скасування.

Розглянувши матеріали скарги, вважаю, що у відкритті провадження в слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з вимогами ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Положеннями п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, - і за її межами.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень.

Зокрема, відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з вимогами ст.1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.63 ЗУ "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом п.5 ч.1 ст.3 вищевказаного Закону постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанови державних чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, в тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні ( ст. 287 КАС України).

Таким чином, вимогами спеціального Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розгляд скарг на дії державного виконання щодо накладення штрафу здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Отже, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, вважаю, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за скаргою комунального підприємства «Аква-Сервіс» про визнання неправомірними дій та скасування постанови державного виконавця пор накладення штрафу від 26 вересня 2018 року за невиконання рішення суду

Розяснити заявнику право на звернення із вказаними вимогами до відділу примусового виконання в порядку адміністративного судочинства до Тернопільського окружного адміністративного суду .

Керуючись ст.ст. 186, 261,353-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою комунального підприємства «Аква-Сервіс» про визнання неправомірними дій та скасування постанови державного виконавця пор накладення штрафу від 26 вересня 2018 року за невиконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обовязки керівника Комунального підприємства «Аква-Сервіс» ОСОБА_2, комунального підприємства «Аква-Сервіс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди.

Розяснити заявнику його право на звернення з вказаними вимогами в порядку адміністративного судочинства до Тернопільського окружного адміністративного суду .

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення. Якщо ухвала суду не була вручена у день її складення, учасник справи має право на поновлення строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 16 жовтня 2018 року.

Суддя