Справа № 585/1641/18
Номер провадження 2/585/722/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 жовтня 2018 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої судді: Машини І.М.,
за участю секретаря: Дмитренко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
27.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою він перебував у шлюбі. Від шлюбу вони мають двох неповнолітній дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 19 березня 2007 року на підставі рішення Роменського міськрайонного суду за ним в порядку спадкування було визнано право власності на будинок № 31 по вул. Лазнянській (колишня вул. Федька) в с. Гудими Роменського району. Відповідачка зареєстрована у вказаному будинку. На початку 2014 року подружні відносини із ОСОБА_2 були припинені, вона забрала речі і переїхала на постійне місце проживання до свого сина від першого шлюбу ОСОБА_5 у с. Черна Виноградівського району Закарпатської області. Доньки залишилися проживати разом з ним. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 01 жовтня 2015 року шлюб між ним та відповідачкою був розірваний. Він неодноразово звертався до відповідачки з проханням знятися з реєстрації за місцем проживання у його будинку, проте вона ухиляється, що створює перешкоди у реалізації його прав на користування субсидіями та іншими соціальними пільгами. Тому він змушений звернулися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не зявився, в заяві до суду просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, проте повідомлялася про розгляд справи належним чином, будь яких заяв чи клопотань до суду не направляла.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2007 року за ОСОБА_1 визнано право власності на будинок № 31 по вул. Федька в с. Гудими Роменського району Сумської області, після смерті ОСОБА_6, померлого 12.05.2006 року. Рішення суду набрало законної сили 30.03.2007 року (а.с.5).
Право власності на вказане домоволодіння було зареєстровано в КП «Роменське МБТІ» за ОСОБА_1 26.04.2007 року (а.с.6).
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 жовтня 2015 року було розірвано (а.с.4).
З ОСОБА_7 сільської ради Роменського району про фактичне проживання громадян від 20 квітня 2018 року вбачається, що в с. Гудими Роменського району Сумської області по вул. Лазнянській, 31, зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, але не проживає за даною адресою з 2014 року. Особистих речей ОСОБА_2 не виявлено. Під час обстеження житлового приміщення встановлено, що в житловому будинку, який належить гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживають: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_8 (дочка), ОСОБА_9 (дочка) (а.с.7).
Згідно листа сільського голови ОСОБА_7 сільської ради Роменського району Сумської області від 23.06.2018 року вбачається, що гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 08.05.2007 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.23).
Згідно листа Роменського МВ УДМС України в Сумській області від 17.10.2018 року про надання копії заяви про видачу паспорта вбачається, що гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 за обліками не значиться.
Згідно листа сільського голови Чернянської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 17.09.2018 року вбачається, що гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на території Чернянської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області в с. Черна по вул. Вакарова, 1 не проживає, перебувала у вказаному селі в листопаді-грудні 2015 року, січні 2016 року та грудні 2016 року.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності.
Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до пункту 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сімї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним судом України у постановах від 16.11.2016 у справі № 6-709цс16, 01.03.2016 року у справі №825/1335/13-а, від 30.06.2015 року у справі №21-1438а15, від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Факт реєстрації відповідачки у будинку, який належить позивачу, порушує його право власності, відповідачка з 2014 року вибула у інше місце проживання, тому, в звязку з чим втратила право на користування житлом за вказаною адресою.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 142, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 279, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, ІДН - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: Сумська область, Роменський район, с. Гудими, вул. Лазнянська, 31, місце фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, ІДН невідомий) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовільнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування будинком № 31 по вулиці Лазнянська (колишня Федька) у селі Гудими Роменського району Сумської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасники, які не були присутні в судовому засіданні мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя підпис:
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_10