Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1983/18

Провадження № 2/440/1606/2018

09 жовтня 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, покликаючись на те, що з відповідачем з 20.11.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбу. 11.03.2014 року у них народився син ОСОБА_4, який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, участі у вихованні не бере, домовленості про матеріальне утримання сина між ними не досягнуто, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягає індексації згідно вимог закону, з часу звернення з позовом до суду, до повноліття дитини.

До початку підготовчого судового засідання ОСОБА_2 подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, частково змінила позовні вимоги в частині суми аліментів, просить стягувати з відповідача такі в розмірі 2000,00 гривень, в решті позов підтримує повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить його задоволити.

ОСОБА_3 також подав письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-СГ № 402046, виданого Виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Буського району Львівської області 13.03.2014 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, 11 березня 2014 року, актовий запис № 12.

Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Пред'явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов'язку утримувати дитину.

Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

З ч. 1 ст. 184 СК України вбачається що, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року діючої в Україні з 27.09.1991року, держави учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Так, судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідач офіційно не працює, постійного доходу не має, однак згідний сплачувати аліменти.

Враховуючи вище наведене, та відповідно до ст. ст. 180, 182, 184 СК України, з врахуванням всіх обставин, матеріального становища сторін, того, що позивачці важко самій утримувати дитину, законодавчо закріпленим обовязком відповідача щодо утримання таких, останньому слід встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень, проти чого він не заперечує, та які повинен сплачувати щомісячно на утримання дитини, починаючи з 24.09.2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити у підготовчому судовому засіданні.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 81, 83, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України, суд -

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки с. Топорів Буського району Львівської області, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з 24 вересня 2018 р., до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда