№ 336/6539/17
Пр. № 2/336/490/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Жупанової І.Б., за участі секретаря Падалка А.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, цивільну справу №336/6539/17, пр.№2/336/490/2018 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 20.11.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, в позовній заяві зазначає, що позивач за договором позики передав відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 2900,00 доларів США, на підтвердження фактичного одержання вказаної суми, відповідачем було надано розписку від 27.05.2016 року на суму 2900,00 доларів США, гроші були одержані відповідачем у доларах США. Відповідно до розписки, відповідач зобовязався повернути кошт не пізніше 27.08.2016 року, однак до теперішнього часу свої зобовязання відповідач не виконав та при неодноразових зустрічах, та в телефонних розмовах відмовляється повертати одержані в борг гроші.

Отже, в розписці, що була надана відповідачем позивачу отримані гроші були привязані до розміру грошового еквіваленту в доларах США, а саме 2900,00 доларів США.

Відповідач не виконав свої зобовязання, гроші не повернуті.

З таких підстав день платежу має бути визначений та закріплений офіційний курс за даними Національного банку України долара США станом на 19.11.2017 року, розмір якого становить 1 гривня до 1 долара США 26,24 грн.

Сума боргу, яка належить до стягнення з відповідача у гривні становить 76792,00 грн.

Крім того, відповідач зобовязаний сплатити суму 3% річних від суми боргу за кожний день прострочення.

Таким чином станом на 19.11.2017 року кількість днів прострочення виконання зобовязання 445 днів, що становить 2808,00 грн.

Загальна сума боргу відповідача станом на 19.11.2017 року становить 79600,00 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь та сплачений судовий збір в розмірі 796,00 грн.

Ухвалою суду від 07.12.2017 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 05.03.2018 року постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За змістом ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

З метою недопущення порушення прав відповідача на подання відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, тощо, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено повідомлення про розгляд даної цивільної справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач за договором позики передав відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 2900,00 доларів США, на підтвердження фактичного одержання вказаної суми, відповідачем було надано розписку від 27.05.2016 року на суму 2900,00 доларів США, гроші були одержані відповідачем у доларах США.

Відповідно до розписки відповідача, він зобовязався повернути кошти не пізніше 27.08.2016 року, однак до теперішнього часу свої зобовязання відповідач не виконав та при неодноразових зустрічах, та в телефонних розмовах відмовляється повертати одержані в борг гроші.

Згідно розписки, що була надана відповідачем, позивачем отримані гроші були привязані до розміру грошового еквіваленту в доларах США, а саме 2900,00 доларів США.

Відповідач не виконав свої зобовязання, гроші не повернуті.

З таких підстав день платежу має бути визначений та закріплений офіційним курсом за даними Національного банку України долара США станом на 19.11.2017 року, розмір якого становить 1 гривня до 1 долара США 26,24 грн.

Сума боргу, яка належить до стягнення з відповідача у гривні становить 76792,00 грн.

Крім того, відповідач зобовязаний сплатити суму 3% річних від суми боргу за кожний день прострочення.

Таким чином станом на 19.11.2017 року кількість днів прострочення виконання зобовязання 445 днів, що становить 2808,00 грн.

Загальна сума боргу відповідача станом на 19.11.2017 року становить 79600,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 п. 1 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України: «Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу».

В ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України зазначається: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Дослідивши надані позивачем на підтвердження позовних вимог письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на зазначених підставах, та вимогам чинного цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 796,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 274-275, 279 ЦПК, ст.ст. 207, 525-526, 1046-1051 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2,) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, адреса реєстрації: м. Запоріжжя, вул. Новоросійська, 153) про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 27.05.2016 року в розмірі 79600,00 (сімдесят девять тисяч шістсот) гривень, яка складається з суми основного боргу в розмірі 76792,00 (сімдесят шість тисяч сімсот девяносто дві) гривень, суми 3% річних від суми боргу в розмірі 2808,00 (дві тисячі вісімсот вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 796,00 (сімсот девяносто шість) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: І.Б. Жупанова