Провадження номер 2/741/511/18
Єдиний унікальний номер 741/967/18
РІШЕННЯ

іменем України

20 вересня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13 лютого 1996 року померла його баба ОСОБА_5. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Мічурінець», що знаходиться в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області, площею 4,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293007, виданого, на підставі рішення Носівської райдержадміністрації Чернігівської області від 01 липня 1996 року № 155, Носівською райдержадміністрацією Чернігівської області 20 серпня 1996 року, зареєстрованого 20 серпня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 447. Являючись спадкоємцем першої черги за законом після померлої, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, спадщину прийняла її донька ( мати позивача ) ОСОБА_6, так як постійно проживала разом з померлою на момент її смерті та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці, які б претендували на право на спадщину після померлої відсутні. 25 жовтня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Мічурінець», що знаходиться в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області, площею 4,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала її померлій матері ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293007, виданого , на підставі рішення Носівської райдержадміністрацїї Чернігівської області від 01 липня 1996 року № 155, Носівською райдержадміністрацією Чернігівської області 20 серпня 1996 року, зареєстрованого 20 серпня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 447, яку вона ( ОСОБА_2С.) фактично успадкувала після смерті ОСОБА_7

На момент смерті ОСОБА_6, позивач ОСОБА_2 проживав разом з нею і відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Інші спадкоємці, які б претендували на право на спадщину після померлої - відсутні.

Звернувшись до нотаріуса за оформленням спадкових прав після покійної на земельну частку (пай), нотаріусом було оглянуто вищезазначений правовстановлюючий документ та розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на дане спадкове майно, в звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлений з порушенням вимог ст. 25 Цивільного кодексу України, а саме виданий після смерті ОСОБА_5, а також у сертифікаті наявні виправлення та дописки, зокрема, по-батькові вказано «Федотівна», які не застережені підписом відповідної посадової особи і не завірені печаткою установи, яка видала документ. Одночасно нотаріус розяснив про можливість оформлення спадкових прав в судово порядку.

У звязку з тим що, сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий ОСОБА_7, а в свідоцтві про смерть по-батькові спадкодавця зазначене «Федотівна», необхідно в судовому порядку встановити, що даний сертифікат належить ОСОБА_5, в іншому порядку встановити даний факт неможливо. В звязку з вищевикладеним позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою.

Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просили їх задовольнити .

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293007 виданий на імя ОСОБА_7, належав ОСОБА_5 .

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, показань свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) , серії ЧН № 0293007, ОСОБА_10 належало право на земельну частку ( пай) площею 4,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Мічурінець», що знаходиться в с. Адамівка Носівського району Чернігівської області ,виданого, на підставі рішення Носівської райдержадміністрації Чернігівської області від 01 липня 1996 року №155, Носівською райдержадміністрацією Чернігівської області 20 серпня 1996 року, зареєстрованого 20 серпня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 447, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) ( а.с. 10) .

Відповідно до повідомлення Відділу у Носівському районі ГУ Держгеокадастру Чернігівській області від 15 лютого 2018 року № 31-25-0.32-257/112-18 сертифікат на право земельну частку (пай) серія ЧН № 0293007 площею 4,07 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Мічурінець» на території ОСОБА_4 сільської ради, який зареєстровано Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 447 від 20 січня 1998 р. виписано та видано в одному екземплярі ОСОБА_7.( а.с. 13).

13 лютого 1996 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

Факт того, що « Мотря» і «Мотрона» одне імя підтверджується викопіюванням зі словника - довідника ОСОБА_11 людей ( авт. ОСОБА_12, ОСОБА_13).

У Державному акті на право колективної власності на землю серії ЧН № 000001 від 31 жовтня 1995 року, у Додатку 1 , а саме у списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства КСП «Мічурінець», які пропущені на видачу земельних сертифікатів значиться за № 54 - ОСОБА_7 ( а.с. 11-12).

Факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5 підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської рад Носівського району № 158 від 21 квітня 2015 року. ( а.с. 9).

25 жовтня 2014 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7).

Факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6 за законом підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Носівського району № 159 від 21 квітня 2015 року. ( а.с. 9).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_6 склала заповіт, яким свій будинок з надвірними будівлями і все своє майно, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту, який не змінено та не скасовано (а. с. 40) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 37). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за заповітом.

Спадкова справа після смерті померлої 25 жовтня 2014 року ОСОБА_6 не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) ( а.с . 36).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку ( пай) площею 4,07 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП « Мічурінець» в адміністративних межах ОСОБА_4 сільської ради Носівського району Чернігівської області, що належало на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293007, виданого, 20 серпня 1996 року, ОСОБА_10, яка померла 13 лютого 1996 року, спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, що підтверджується копією постанови нотаріуса № 460/02-31 від 26 березня 2018 року ( а.с. 15).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з ч. 6 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачає, що документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на земельну частку ( пай) підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 293, 315,354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293007, виданий на імя ОСОБА_7 на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 01 липня 1996 року № 155, належав ОСОБА_5, яка померла 13 лютого 1996 року.

Визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 25 жовтня 2014 року, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Мічурінець», що знаходиться у с. Адамівка Носівського району Чернігівської області, площею 4,07 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293007, виданого, на підставі рішення Носівської райдержадміністрації Чернігівської області від 01 липня 1996 року № 155, Носівською райдержадміністрацією Чернігівської області 20 серпня 1996 року, зареєстрованого 20 серпня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 447.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий