У Х В А Л А

16 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 732/527/17

провадження № 61-45113 ск 18

Верховний Суд у складі колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду ОСОБА_1, вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 31 серпня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ :

6 липня 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 Після уточнення позовних вимог просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2101, 1975 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, укладений 13 лютого 2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4; поділити між нею та ОСОБА_2 майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши їй у власність - автомобіль ВАЗ 2101, 1975 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, припинивши право власності ОСОБА_2 на цей автомобіль, а у власність ОСОБА_2 - мотоцикл КМЗ Днепр МТ 9, 1972 року випуску, д.н.з.НОМЕР_2, припинивши право власності ОСОБА_5 на цей мотоцикл; стягнути з неї на користь ОСОБА_2 2500 грн вартості переотриманої частки у спільному майні подружжя.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що в період шлюбу з відповідачем ними було придбано автомобіль ВАЗ 2101, 1975 року випуску, вартістю 14 000 грн, та мотоцикл КМЗ Днепр МТ 9, 1972 року випуску, вартістю 9000 грн, які відповідно до ст. 60, 61 СК України є спільним сумісним майном подружжя і підлягають поділу. Відповідач після розірвання шлюбу 3 жовтня 2016, без її згоди здійснив відчуження автомобіля ВАЗ 2101, уклавши 13 лютого 2018 з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу, що є підставою для визнання такого договору недійсним.

Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2018 року., залишеним без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 31 серпня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2101, 1975 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, кузов ВАЗ 38, укладений 13 лютого 2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в територіальному сервісному центрі 7441 в Чернігівській області. Поділено між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спільне майно подружжя. У власність ОСОБА_5 виділено автомобіль ВАЗ 2101, 1975 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, кузов ВАЗ 38. Припинено право власності на нього ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_2 право власності на мотоцикл КМЗ Днепр МТ 9, 1972 року випуску, д.н.з.НОМЕР_2, рама 29214. Припинено право власності на нього за ОСОБА_5 Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 різницю у вартості об'єктів спільної сумісної власності у розмірі 2500 грн. Вирішено питання про судові витрати - стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 992 грн 40 коп судового збору, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 352 грн 40 коп. судового збору.

Додатковим рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 27 червня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 по 82, 71 грн судових витрат з кожного.

4 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 31 серпня 2018 року.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження) та які фактично можна поділити на: справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, у яких не можливо встановити ціну позову (немайнові вимоги), за виключеннями відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України та пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову в даній справі є вимога про поділ автомобіля ВАЗ 2101, 1975 року випуску та мотоцикла КМЗ Днепр МТ 9, 1972 року випуску між подружжям та визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2101, 1975 року випуску, що є справою незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Таким чином ця справа є малозначною в силу своїх властивостей.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У цій справі обставин, передбачених частиною першою статті 411, частиною четвертою статті 274 або пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 13 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 31 серпня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко