Ухвала

10 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №1522/12535/12

провадження №61-44441ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Раціонал Девелопмент», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлана Володимирівна, про зобов'язання виконати умови договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Раціонал Девелопмент» (далі - ТОВ «Раціонал Девелопмент»), публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), у якому просив: зобов'язати ТОВ «Раціонал Девелопмент» виконати умови договору про надання послуг від 05 грудня 2008 року шляхом зобов'язання ТОВ «Раціонал Девелопмент» укласти з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, загальною площею 299, 2 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1 визнати недійсним іпотечний договір від 16 лютого 2011 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Раціонал Девелопмент», предметом якого є вказані нежитлові приміщення, що належать на праві власності ТОВ «Раціонал Девелопмент»; скасувати заборону відчуження вказаного нерухомого майна; вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про заборону відчуження даних нежитлових приміщень та вилучити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2012 року позов задоволено. Зобов'язано ТОВ «Раціонал Девелопмент» виконати умови договору про надання послуг від 05 грудня 2008 року, укладеного між ТОВ «Раціонал Девелопмент» та ОСОБА_2, шляхом зобов'язання ТОВ «Раціонал Девелопмент» укласти з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, загальною площею

299, 2 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1. Визнано недійсним іпотечний договір від 16 лютого 2011 року, укладений між

ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Раціонал Девелопмент», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С. В., відповідно до якого в іпотеку було передано наведені вище нежитлові приміщення, які належать на праві власності ТОВ «Раціонал Девелопмент». Скасовано заборону відчуження даного нерухомого майна. Вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про заборону відчуження сказаних нежитлових приміщень та вилучено з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку, внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Заочне рішення суду першої інстанції скасована та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні заявленого ним позову. Допущено поворот виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2012 року: скасовано запис про внесення змін до реєстраційного номеру обтяження, зроблений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С. В. 06 липня 2012 року щодо обтяження, на підставі судового рішення від 20 червня 2012 року; скасовано запис про внесення змін до реєстраційного номеру обтяження, зроблений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В. 06 липня 2012 року щодо іпотеки, на підставі судового рішення від 20 червня 2012 року поновлено запис про заборону відчуження та запис про іпотеку нежитлових приміщень, по АДРЕСА_1 відповідно до вимог чинного законодавства.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що умови договору про надання послуг від 05 грудня 2008 року, укладеного між ТОВ «Раціонал Девелопмент» та ОСОБА_2, за своїм змістом та формою не можуть породжувати у ОСОБА_2 права власності у на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1, оскільки предметом договору є надання послуг, а не передання права власності.

Апеляційний суд також дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору іпотеки, укладений 16 лютого 2011 року між ТОВ «Раціонал Девелопмент» та ПАТ «Дельта Банк», так як по формі та змісту відповідає вимогам закону. Апеляційний суд також не встановив порушення прав позивача при укладанні вказаного договору.

У вересні 2018 року ОСОБА_1, яка не брала участі у справі, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначала, що на підставі договору купівлі-продажу від 25 травня 2015 року вона є власником спірних нежитлових приміщень загальною площею

299, 2 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Вважає, що оскаржувана постанова апеляційного суду впливає на її права та обов'язки, оскільки вказаним судовим рішенням її позбавлено право власності.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Частиною четвертою статті 389 ЦПК України встановлено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У статті 1 ЦПК України визначено, що Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частиною першою статті 25 ЦПК України встановлено, що апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду)

У статті 374 ЦПК України визначено повноваження суду апеляційної інстанції.

Зі змісту ухвалених у справі судових рішень не вбачається, що

ОСОБА_1 є стороною у справі, питання про права чи обов'язки останньої судом не вирішувалося.

Посилання в касаційній скарзі на те, що апеляційний суд не залучив заявника до участі у розгляді справи суд до уваги не бере, оскільки в силу положень статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції такими процесуальними правами не наділено.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Одеської області

від 19 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Раціонал Девелопмент», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлана Володимирівна, про зобов'язання виконати умови договору відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька