РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу 221/3166/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої злочином, пояснюючи, що на підставі договору дарування житлового будинку від 07.02.2006 року він є власником житлового будинку за АДРЕСА_1.

09.02.2018 року о 20.00 год. неповнолітній відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, розбив в будинку 5 вікон та зламав дерев'яний паркан, чим спричинив йому шкоду на суму 7950 грн.

Відносно ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності по ст.173 КУпАП.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 10.05.2018 року провадження у справі було закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач вимушений був замінити вікна в будинку, на придбання яких він витратив 7950 грн.

Оскільки подія відбувалася взимку, йому прийшлося мешкати у холодному будинку протягом місяця через пошкодження вікон, він був позбавлений можливості виконувати звичайну домашню роботу. Йому прийшлося вживати додаткових заходів для збереження свого майна, оскільки будинок став доступним для крадіжок. Він переніс нервовий стрес з приводу пошкодження майна та вирішуючи питання для відновлення житла. Вважає, що діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 10000 грн.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 є неповнолітнім, не має постійного заробітку та можливості самостійно відшкодувати шкоду, просив стягнути солідарно з нього та з його батьків, відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, спричинену неповнолітнім матеріальну шкоду в розмірі 7950 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Ухвалою від 24.05.2018 року було відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення,

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подали, з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не звернулися. У відповідності з вимогами ст. 279 ч. 5 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у матеріалах справи документами.

Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлені відповідачі не з'явилися в судове засідання та не повідомили про причин своєї неявки, відзиву на позов не подали, тому суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов відповідних висновків про необхідність задоволення позовних вимог з таких підстав.

З постанови Волноваського районного суду Донецької області від 10.05.2018 року встановлено, що 09.02.2018 року о 20.00 год. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з хуліганських мотивів розбив вікна та зламав паркан в будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, встановлених ст.38 КУпАП. Постанова набрала законної сили.

За ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 ст.270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Положеннями ч.1,2 ст. 1179 ЦК України передбачено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

У даному випадку вина відповідача ОСОБА_3 підтверджена постановою Волноваського районного суду Донецької області від 10.05.2018 року, у якій вказано, що 09.02.2018 року о 20.00 год. він, з хуліганських мотивів розбив вікна та зламав паркан в будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. Між його діями та спричиненою шкодою існує причинний зв'язок, внаслідок його неправомірних дій позивачу спричинено матеріальну шкоду в розмірі 7950 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку на користь у повному обсязі, оскільки неповнолітній відповідач не має самостійного заробітку та майна, достатнього для відшкодування спричиненої ним шкоди.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає, що ч. 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, Цивільним Кодексом України і відповідними законами України.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Внаслідок вчиненого відповідачем ОСОБА_3 правопорушення, позивач отримав збитки в сумі 7950 грн., шкоду не відшкодовано. Внаслідок відсутності вікон в будинку взимку, позивачеві прийшлося мешкати у холодному будинку протягом місяця через пошкодження вікон, він був позбавлений можливості виконувати звичайну домашню роботу. Йому прийшлося вживати додаткових заходів для збереження свого майна, оскільки будинок став доступним для крадіжок. Він переніс нервовий стрес з приводу пошкодження майна та, вирішуючи питання для відновлення житла, зазнав моральних страждань.

Отже очевидним є те, що вчиненими відповідачем неправомірними діями позивачу завдано моральної шкоди.

Відповідачі, будучи повідомленими про можливість подати відзив на позовну заяву, не скористалися своїм правом та заперечень проти позовних вимог не надали.

Враховуючи глибину і ступінь моральних страждань позивача суд вважає можливим стягнути на його користь солідарно з відповідачів в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 гривень, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.1176,1179 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 279, 280-284,353,354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7950 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 гривень.

Позивач - ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешкає у АДРЕСА_4; зареєстрований по АДРЕСА_2.

Відповідачі:

- ОСОБА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, мешкають у АДРЕСА_4; зареєстровані АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Безрук