ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Суми

Справа №591/6674/17

Номер провадження 22-ц/788/1929/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

у присутності :

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 грудня 2017 року про відкриття провадження

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору безвідплатного відступлення права вимоги,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати недійсним договір безвідплатного відступлення права вимог б/н від 18 серпня 2011 року, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 грудня 2017 року відкрито провадження за даним позовом.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти постанову про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Вказує, що суддею Зарічного районного суду м. Суми при постановленні ухвали не було дотримано правил підсудності та не перевірено адреси реєстрації відповідачів, оскільки ніхто з них не зареєстрований на території юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 грудня 2017 року без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а також правил підсудності.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 02 травня 2018 року було задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 та скасовано ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 13 грудня 2017 року і справу направлено для розгляду до Подільського районного суду м.Києва.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду було скасовано постанову Апеляційного суду Сумської області від 02 травня 2018 року, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, думку позивача, яка заперечує проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи ,перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

З матеріалів справи убачається, що позивачка оскаржує дійсність договору безвідплатного відступлення права вимоги від 18 вересня 2011 року, за яким ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відступили ОСОБА_2 права вимоги до ТОВ «ЕЛАС-СЕРВІС» за попереднім договором купівлі-продажу трикімнатної квартири, розташованої на території Російської Федерації (т.1, а. с. 9-10).

За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (ч. 1 ст. 113 ЦПК).

Частиною 3 ст. 122 ЦПК України унормовано, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

У позовній заяві позивачка вказувала адресою реєстрації місця проживання відповідачів АДРЕСА_1. Така ж адреса місця реєстрації ОСОБА_2 вказана і у договорі безвідплатного відступлення права вимоги від 18 вересня 2011 року та договорі купівлі-продажу від 28 грудня 2011 року (т.1, а. с. 2-7, 9-10, 11-12).

Поряд із цим, 21 листопада 2017 року суд звернувся до управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради із запитом про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (т.1, а. с. 18, 19, 20), у відповіді на який згідно з довідками Центру від 27 листопада 2017 року вказано, що ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1, а інші відповідачі у м. Суми не зареєстровані (т.1, а. с. 21, 22, 23).

Звідси, беручи до уваги, що на момент винесення оскарженої ухвали адреса реєстрації ОСОБА_2 відносилася до територіальної юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми, та ураховуючи передбачене положеннями ст. 113 ЦПК України право позивача звертатися до суду за місцем реєстрацію будь-якого з відповідачів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про підсудність справи саме Зарічному районному суду м. Суми на момент відкриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що жоден із відповідачів не зареєстрований на території юрисдикції Зарічного районного суду м. Суми спростовуються вищевказаними матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про незаконність ухвали суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів ураховує ту обставину, що за нормами ч. 4 ст. 116 ЦПК України забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, за винятком випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких умов, оскільки оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, її відповідно до ст. 375 ЦПК України слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, залишити без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 13 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набрала законної сили з дня її прийняття і з цього часу на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Повне судове рішення складене 23 жовтня 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. С. Ткачук