Провадження № 4-с/712/77/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із скаргою на постанову державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів, посилаючись на те, що в провадженні Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області знаходиться виконавче провадження № 3991273 за виконавчим листом № 2-1484 від 10.03.2005 року, виданим Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення аліментів з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3, аліментів у розмірі ? частини всіх доходів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2005 року до досягнення повноліття дитиною.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.09.2018 року, старшим державним виконавцем Панімаш Ю.О., був встановлений розмір заборгованості по аліментам у сумі 72465,32 грн., за період з 14.02.2005 року по 01.09.2018 року. На підставі цього розрахунку та у відповідності до змін до Сімейного кодексу та ЗУ «Про виконавче провадження», державним виконавцем була винесена постанова про накладання штрафу, на користь стягувача, за виникнення заборгованості зі сплати аліментів понад 3 роки у вигляді 50 відсотків від загальної суми заборгованості у розмірі 36232,66 грн.

В наслідок наявності заборгованості по аліментам заявник ставить до відома, що в липні 2017 року стягувач відповідно до розрахунку заборгованості № 3991273 від 07.06.2017 року складеного державним виконавцем Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_4, вже зверталася до Соснівського районного суду м. Черкас з позовом про стягнення заборгованості по аліментах на суму 81536,92 грн. (за період з 14.02.2005 - 01.06.2017рік) та неустойки (пені) в розмірі 24828,04 грн. за несплату аліментів.

Відповідно до постанови апеляційного суду Черкаської області від 14.03.2018 року справа № 22ц/793/207/18, стосовно заявника була застосована юридична відповідальність у вигляді неустойки (пені) в сумі 24610,65 грн., відповідно до встановленої судом заборгованості розмірі 78616,54 грн. по несплаченим аліментам за період з 14.02.2005 року по 01.06.2017 року.

Під час проведення розрахунку заборгованості по аліментам за період з 14.02.2005 року по 01.09.2018 року державним виконавцем була визначена сума заборгованості у розмірі 72462,32 грн., і на підставі цієї заборгованості останнім було винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 36232,66 грн., у відповідності до вимог ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», але ця норма прописана відповідно до редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018 року.

Заявник вважає, що винесення постанови про накладання штрафу у розмірі 36232,66 грн. є не правомірною та не законною, тому що застосування ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» у вище зазначеній редакції, для нарахування штрафу у розмірі 36232,66 грн., із заборгованості по аліментам у сумі 72465,32 грн., яка виникла у відповідності до розрахунку державного виконавця в період з 14.02.2005 року по 01.09.2018 рік, є грубим порушенням вимоги ст. 58 Конституції України, в якій чітко зазначено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. а також порушенням вимог ст. 5 ЦК України де теж чітко визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Існуюча заборгованість у сумі 72465,32 грн., відповідно до складеного державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментах виникла в період з 14.02.2005 року по 01.09.2018 рік, але це не відповідає дійсності, тому що фактично ця заборгованість виникла ще в період з 14.02.2005 року по 01.06.2017 року, про що свідчить рішення апеляційного суду Черкаської області справа № 22ц/793/207/18, яке вступило в законну силу, в постанові якій зазначено, що борг по аліментам за період з 14.02.2005 року по 01.06.2017 року становить 78616,54 грн., а відповідно до вищезазначеного розрахунку наданого державним виконавцем, в період з 01.06.2017 року по 01.09.2018 року, Заявником проводилися щомісячні поточні сплати нарахованих аліментів. Підтвердженням цього є визначена заборгованість по аліментам на 01.09.2018 рік у сумі 72465,32 грн., яка є меншою ніж заборгованість станом на 01.06.2017 року яка становить 78616,54 грн. Треба також врахувати, що відповідно до постанови апеляційного суду Черкаської області справа №2 2ц/793/207/18, до заявника вже була застосована юридична відповідальність у вигляді неустойки (пені) у розмірі 24610,65 грн., яка була нарахована на заборгованість яка становила 78616,54 грн, станом на 01.06.2017 року, і яка була сплачена добровільно заявником на розрахунковий рахунок стягувача. А згідно ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тому накладання нової юридичної відповідальності у вигляді штрафу, є грубим порушенням вимоги ст. 61 Конституції України, в якій чітко зазначено, що Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській ОСОБА_4 про накладання штрафу за виникнення заборгованості зі сплати аліментів понад 3 роки у вигляді 50 відсотків від загальної суми заборгованості у розмірі 36232,66 грн. по виконавчому провадженню № 3991273 за виконавчим листом № 2-1484 від 10.03.2005р. виданим Соснівським районним судом м. Черкаси.

Крім того, оскільки 05.09.2018 року старшим державним виконавцем Панімаш Ю.О. була винесена постанова про накладання штрафу, у відповідності до розрахунку заборгованості по аліментах, на користь стягувача у розмірі 36232,66 грн., але заявник з постановою ознайомився лише 24.09.2018 року, коли представник заявника отримав її разом з розрахунком заборгованості від державного виконавця в приміщенні Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області під особистий підпис, тому просить визнати поважною, причину пропуску строку оскарження постанови про накладання штрафу у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості по аліментам, у розмірі 36232,66 грн., складеною 05.09.2018 року старшим державним виконавцем Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_4 по виконавчому провадженню № 3991273.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в скарзі.

Представник Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні просив в скарзі відмовити, пояснивши що оскаржувана постанова винесена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Також скерувала до суду відзив, який приєднаний до матеріалів справи.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, за результатами розгляду справи суд приходить до наступного.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності, тощо.

Згідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права та свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Законом України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України. Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні в Соснівському ВДВС ГТУЮ у Черкаській області знаходиться виконавче провадження № 3991273 відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1484 виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

У звязку з частковою сплатою боржником аліментів виникла заборгованість, яка за період з 14 лютого 2005 року по 31 травня 2017 року становить 78 616 грн. 54 коп.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 заборгованість за аліментами на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період із 14 лютого 2005 року по 31 травня 2017 року включно в розмірі 78616 грн. 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 пеню у звязку з несплатою аліментів станом на 1 червня 2017 року в розмірі 24796 грн. 57 коп.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 14 березня 2018 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за аліменти в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 заборгованості по аліментам в розмірі 78 616 грн. 54 коп. - скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Вимоги ОСОБА_6 щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 78616 грн. 54 коп. залишено без задоволення.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

05.09.2018 року старшим державним виконавцем Соснівського ВДВС ГТУЮ у Черкаській області Панімаш Ю.О. винесено постанову, якою за виникнення заборгованості зі сплати аліментів понад три роки накладено на боржника ОСОБА_2 штраф на користь стягувача у розмірі 36232,66 грн. (50% суми заборгованості зі сплати аліментів).

Відповідно до п. 3 ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (зі змінами від 03.07.2018 року, що набрали чинності 28.08.2018 року) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Разом з тим, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, зміни в законодавстві визначені у ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» можуть бути застосовані до тих випадків, які будуть виникати після 28.08.2018 року. На заборгованість по сплаті аліментів, яка існувала у боржника до 28.08.2018 року її розмір та тривалість накопичення вказана новація законодавства не розповсюджується. Ця раніше вже існуюча заборгованість не може впливати і враховуватись при визначенні штрафних санкцій у майбутньому на заборгованість , яка виникне після 28.08.2018 року.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8 має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Такі розяснення містяться у пунктах 1 та 2 Постанови ПВС України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Згідно п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

В п. 16 постанови № 6 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено: Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

З матеріалів скарги вбачається, що оскаржувана постанова старшим державним виконавцем Панімаш Ю.О. про накладання штрафу була винесена 05.09.2018 року, але заявник з постановою ознайомився лише 24.09.2018 року, коли представник заявника отримав її разом з розрахунком заборгованості від державного виконавця в приміщенні Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області під особистий підпис. До суду зі скаргою представник скаржника звернувся 27.09.2018 року, а тому суд визнає поважною, причину пропуску строку оскарження постанови про накладання штрафу , та вважає за необхідне поновити пропущений строк для подання скарги.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи обставини викладені вище, суд дійшов до висновку про задоволення вимог скаржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 58 Конституції України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 пропущений строк для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області ОСОБА_4 про накладення штрафу за виникнення заборгованості зі сплати аліментів понад 3 роки у вигляді 50 % від загальної суми заборгованості у розмірі 36 232,66 грн. по виконавчому провадженню № 3991273 за виконавчим листом № 2-1484 від 10.03.2005 року виданим Соснівським районним судом м. Черкаси.

На ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня її отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 22.10.2018 року.

Головуючий: