Справа № 353/751/18
Провадження № 2/353/376/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мануляка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання Драгомирецької О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, з тих підстав, що її дідові на праві власності належала земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Грушка», що в с. Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 18,30 умовних кадастрових гектарів, у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 від 21.11.2012 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.12.2012 року за № 11, виданий на ім'я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 дід ОСОБА_2 помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила його донька ОСОБА_3, проте не встигла оформити своїх спадкових прав та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті матері та бажає оформити право власності на спадкове майно. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), так як сертифікат на вказану земельну частку (пай), був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця ОСОБА_2 (діда).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, однак у позовній заяві та окремій письмовій заяві від 06.09.2018 просила розгляд справи провести у її відсутності.

Представник відповідача - Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву № 2-24/225 від 14.09.2018, в якій вказав, що Виконавчий комітет Грушківської сільської ради визнає позов ОСОБА_1 та просив справу розглянути у його відсутності.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_2, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 від 21.11.2012 року, зареєстрованого 03.12.2012 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 11, належало право на земельну частку (пай) на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації № 296 від 08.06.1999 року, у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Грушка», що в с. Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області, розміром 18,30 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, її матір'ю є ОСОБА_3.(а.с. 27). Позивачка змінила прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_1», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 27). Мати позивача ОСОБА_3 змінила прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», відповідно до копії свідоцтва про одруження (а.с. 28), а її батьком і відповідно дідом позивача є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 26).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (дід) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_2, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 (мати) прийняла спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2, успадкувавши належну йому земельну частку (пай), оскільки вступила в управління спадковим майном, до дня смерті спадкодавця проживали разом, проводила похорон спадкодавця, обробляла земельну ділянку, що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 301 від 17.04.2018 року (а.с. 7).

Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 615/01-16 від 09.10.2018 року, приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 587/01-16 від 30.08.2018 року та Дузінкевич С.М. № 01-16/804 від 03.09.2018 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя ОСОБА_3 посвідчила на ім'я ОСОБА_1 (позивач) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 07.03.2001 року (а.с. 9).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 301 від 17.04.2018 року (а.с. 7). Також позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від: 15.08.2017 року (а.с. 14), 04.04.2018 року (а.с. 17), 15.08.2017 року (а.с. 20), 04.04.2018 року (а.с. 23) після смерті ОСОБА_3, а саме на земельні ділянки та 1/3 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, які не є предметом даного позову.

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 63/2014 заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3, з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає.

Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на право на земельну частку (пай) розміром 18,30 ум.кад.га у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Грушка», що в с. Грушка, Тлумацького району, Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка в свою чергу успадкувала її в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 (дід).

В нотаріальному порядку ОСОБА_1 (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), у зв'язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), який належить померлому ОСОБА_2, був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 302/02-31 від 04.04.2018 року (а.с. 13).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 392, 1223, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 18,30 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 від 21.11.2012 року, зареєстрованого 03.12.2012 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 11, виданого на ім'я ОСОБА_2 на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації № 296 від 08.06.1999 року, у землі, яка перебуває у колективній власності АКГ «Грушка», що в с. Грушка, Тлумацького району, Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Повернути позивачу ОСОБА_1, сплачений нею по квитанції № 60.49.1/17150916 від 17.07.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_1, проживає АДРЕСА_1.

Відповідач: Грушківська сільська рада Тлумацького району Івано-Франківської області, адреса: с. Грушка, Тлумацького району, Івано-Франківської обл., .

Суддя Мануляк Ю.В.