Справа № 331/5684/18
Провадження № 2/331/1631/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Антоненко М.В., за участю: секретаря Андрієнко С.О., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН, Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", третя особа Національна академія аграрних наук України, про усунення перешкод у виконанні трудових обовязків,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя знаходиться справа № 331/5684/18 за позовом ОСОБА_1 до Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН, Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", третя особа Національна академія аграрних наук України, про усунення перешкод у виконанні трудових обовязків.

17.10.2018 до суду надійшла заява від позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення засідання Конкурсної комісії НААН на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН», оформленого протоколом №3 від 09.10.2018, до набрання судовим рішенням по справі № 331/5684/18 законної сили; накладення заборони всім державним реєстраторам, зокрема державним реєстраторам Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, приватним нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії відносно Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та покладення обовязку на Мелітопольську районну державну адміністрацію Запорізької області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про заборону проведення реєстраційних дій відносно Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України".

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що позивач працює на посаді виконуючого обовязки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН».

09.10.2018 на вказаному підприємстві проведено конкурс на посаду директора, за результатами якого прийняте рішення конкурсної комісії відповідача, оформлене Протоколом №3 від 09.10.2018. За результатами конкурсу переможцем обрано ОСОБА_3 та вирішено рекомендувати Президенту НААН призначити його на посаду директора.

Конкурс відбувся з порушенням вимог, передбачених законодавством, а тому ОСОБА_3 не може бути призначений на посаду директора відповідача.

Так, позивач вказує на порушення п. 6.5 Статуту ДП «Дослідне господарство «Відродження», п.п. 9 та 10 Постанови КМУ від 3 вересня 2008 року № 777 «Про проведення конкурсного відбору керівників субєктів господарювання державного сектору економіки». Внаслідок цих порушень у проведенні конкурсу призначення ОСОБА_3 на посаду директора є неправомірним. Таким чином, обмежуються трудові права позивача, адже він ще залишається на посаді виконуючого обовязки директора підприємства, трудовий договір з ним не припинений.

Окрім того, наказом №32-К Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції «Про призначення ОСОБА_1 І.» від 19.06.2017 позивач призначений на посаду в.о. директора ДП «Дослідне господарство «Відродження» до призначення директора у встановленому законом порядку. Так як фактично конкурс уже відбувся та директор призначається, строк трудового договору позивача минув, що відповідно до ст. 39-1 КЗпП України означає, що дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Позивач зазначає, що він як виконуючий обовязки директора є матеріально відповідальною особою, підписантом усіх фінансових та бухгалтерських документів, відповідає за збереження майна на підприємстві. На нього, окрім того, покладені обовязки щодо дотримання трудових прав працівників підприємства. Тому, через невиконання ним своїх трудових обовязків паралізується діяльність усього підприємства, порушуються права більше 100 працівників. Такий заблокований стан виробничої діяльності підприємства призводить до значних майнових втрат, працівники перестануть отримувати заробітну платню. Внаслідок цього відбудеться соціальний вибух та криза, проходитимуть страйки та мітинги населення.

Позивач переконаний, що внаслідок призначення ОСОБА_3 на посаду директора та внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємство фактично буде знищене шляхом продажу сільськогосподарської техніки, обладнання, іншого майна, винищення худоби, звільнення працівників, несплати податків до Державного бюджету. На підтвердження факту такого рейдерського захоплення Позивач надає колективне звернення трудового колективу ДП «Дослідне господарство «Відродження» до Президента України, в якому працівники підприємства висловлюють власне занепокоєння протиправним призначенням нового директора. Після таких дій жодної можливості привести підприємство до нормальної виробничої діяльності вже не буде.

У свою чергу, внесення запису про призначення нового керівника та інші можливі реєстраційні дії призведуть до неможливості реального виконання рішення по цій справі. За таких обставин, єдиним можливим заходом, щоб забезпечити виконання рішення є накладення заборони державним реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії відносно ДП «Дослідне господарство «Відродження».

Такий засіб забезпечення позову прямо передбачений Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

На думку позивача запропоновані ним заходи забезпечення позову відповідають предмету позову (матеріально-правовій вимозі), є співрозмірними із заявленими вимогами, не перешкоджають нормальній господарській діяльності та є необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

В судовому засіданні позивач та його представник, кожен в окремості, заяву підтримали та просили суд її задовольнити.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, імя, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно з п. 31 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію, судового рішення про арешт корпоративних прав, судового рішення про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Відповідно до п. 10 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Окрім того, суд вважає, що наведені заходи забезпечення позову відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд відзначає, що відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обовязковий елемент конкретного субєктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою субєктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обовязковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-2552цс16 у постанові від 18 січня 2017 року, яка є обовязковою для усіх субєктів правозастосування судів України.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі"Пантелеєнко проти України"зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії"Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії"(рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення засідання Конкурсної комісії НААН на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН», оформленого протоколом №3 від 09.10.2018, до набрання судовим рішенням по справі №331/5684/18 законної сили; накладення заборони всім державним реєстраторам, зокрема державним реєстраторам Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, приватним нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії відносно Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є співрозмірним із заявленими позивачем вимогами, відповідає меті забезпечення позову та не порушує принципу рівноправності сторін.

Суд вважає, що у випадку незастосування наведених заходів забезпечення позову виконання кінцевого рішення по справі може бути утрудненим через необхідність чергового внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, позивачем доведено, що внаслідок призначення ОСОБА_3 на посаду директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України виникне реальна загроза заподіяння шкоди вказаному підприємству, що призведе до невідворотних наслідків, які не зможуть бути усунені навіть і після задоволення позову у випадку його не забезпечення. Це обґрунтовує необхідність застосування вказаних позивачем заходів забезпечення позову.

Невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.

Будь-які права інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не порушуються у звязку із вжиттям такого заходу.

Одночасно, суд приходить до висновку, що вимога щодо покладення обовязку на Мелітопольську районну державну адміністрацію Запорізької області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про заборону проведення реєстраційних дій відносно Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" не підлягає задоволенню, оскільки не базується нормах діючого законодавства та встановлення заборони всім державним реєстраторам в розумінні вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», зокрема державним реєстраторам Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, приватним нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії відносно Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в повній мірі забезпечить можливість виконання рішення суду в майбутньому, якщо таке рішення буде ухвалено на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити дію рішення засідання Конкурсної комісії НААН на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН», оформлене протоколом №3 від 09.10.2018, до набрання судовим рішенням по справі №331/5684/18 законної сили.

Заборонити всім державним реєстраторам в розумінні вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», зокрема державним реєстраторам Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області (місцезнаходження: 72319, Запорізька обл., місто Мелітополь, вулиця Івана Алексєєва, будинок 5), приватним нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії відносно Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (ідентифікаційний код: 00724838; місцезнаходження: 72331, Запорізька обл., Мелітопольський район, селище Відродження, вулиця Горького, будинок 34) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали суду направити учасникам справи в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки з дня її винесення.

Дата видачі ухвали 19 жовтня 2018 року.

Боржник-1: Національна академія аграрних наук України: ідентифікаційний код 00024360, місцезнаходження: 01010, м. Київ, ВУЛИЦЯ СУВОРОВА, будинок 9.

Боржник-2: Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області: ідентифікаційний код юридичної особи: 02126314; місцезнаходження: 72319, Запорізька обл., місто Мелітополь, ВУЛИЦЯ ІВАНА АЛЕКСЄЄВА, будинок 5.

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_1, фактичне місце проживання: 69095, АДРЕСА_1.

Суддя: М.В. Антоненко