Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 753/15687/15-ц

провадження № 61-3752св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ»,

представники позивача: Утушкін Олександр Олександрович, Киричук Руслан Петрович, НечайРуслан Васильович,

відповідач - ОСОБА_6,

представники відповідача: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Литий Камінь»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_8, на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року у складі судді Леонтюк Л. К. та ухвалу Апеляційного суду м. Києвавід 16 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Семенюк Т. А., Саліхова В. В., Прокопчук Н. О.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» (далі -

ПАТ «Піреус Банк МКБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Литий Камінь» (далі - ТОВ «Литий Камінь»), про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 09 лютого 2012 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «Литий Камінь» укладено кредитний договір № WCLoan/05895, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 189 409 271,00 грн на строк з 09 лютого

2012 року по 30 червня 2013 року. У подальшому 14 березня 2012 року, 13 квітня 2012 року,04 вересня 2012 року, 10 жовтня 2012 року, 04 квітня 2013 року,

27 вересня 2013 року та 31 січня 2014 року до вказаного договору були внесені зміни та доповнення. Разом з тим, 26 грудня 2012 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «Литий Камінь» укладено ще один кредитний договір № WCLoan/06308, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 2 700 000,00 грн на строк з 26 грудня 2012 року по 31 липня 2015 року. До якого теж в подальшому - 06 лютого 2013 року та

27 вересня 2013 року були внесені зміни та доповнення. На забезпечення виконання вказаних зобов'язань між банком та ОСОБА_6 укладено договори поруки від 23 жовтня 2012 року № WCLoan/05895/S-9 та від 26 грудня 2012 року № WCLoan/06308/S-2, відповідно до умов яких, згідно з пунктами 2.1 поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Внаслідок неналежного виконання ТОВ «Литий Камінь» своїх кредитних зобов'язань, станом на 07 серпня 2015 року, за кредитним договором від 09 лютого 2012 року № WCLoan/05895 утворилась заборгованість у розмірі

185 211 345,43 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 133 358 708,75 грн, заборгованості за відсотками - 31 578 206,60 грн, пені за простроченими відсотками - 4 917 930,88 грн, пені за простроченим кредитом - 15 356 499,20 грн., а також за кредитним договором від 26 грудня 2012 року

№ WCLoan/06308 - 4 304 026,83 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 2 700 000,00 грн, нарахованих і несплачених відсотків -

1 198 612,86 грн, пені за простроченими відсотками - 99 389,31 грн, пені за простроченим кредитом - 306 024,66 грн.

З урахуванням викладеного та зменшення позовних вимог, ПАТ «Піреус Банк МКБ», просило суд стягнути на користь банку з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором від 09 лютого 2012 року № WCLoan/05895 від 09 лютого 2012 року, що станом на 07 серпня 2015 року, становить 171 178 754,63 грн, із яких: 133 358 708,75 грн - сума заборгованості за кредитом, 32 034 183,77 грн - заборгованість за відсотками, 876 879,18 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 4 908 982,93 грн - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, а також заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2012 року № WCLoan/06308, що станом на 07 серпня 2015 року, становить 4 015 576,90 грн, із яких:

2 700 000,00 грн - сума заборгованості за кредитом; 1 198 612,86 грн - заборгованість за відсотками, 17 753,42 грн - пені за несвоєчасне повернення кредиту, 99 210,61 грн - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 листопада

2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Піреус Банк МКБ» заборгованість та штрафні санкції за кредитним договором від 09 лютого 2012 року WCLoan/05895 у розмірі 171 178 754,63 грн, із яких:

133 358 708,75 грн - сума заборгованості за кредитом;

32 034 183,77 грн - заборгованість за відсотками;

876 879,18 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

4 908 982,93 грн - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Піреус Банк МКБ» заборгованість та штрафні санкції за кредитним договором від 26 грудня 2012 року WCLoan/06308 у розмірі 4 015 576,90 грн, із яких:

2 700 000,00 грн - сума заборгованості за кредитом;

1 198 612,86 грн - заборгованість за відсотками;

17 753,42 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

99 210,61 грн - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився апеляційний суд, виходив з того, що у зв'язку із порушенням боржником кредитного зобов'язання, яке забезпечене порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

29 листопада 2016 рокуОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_8, подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також, ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_8, просив на період розгляду касаційної скарги зупинити виконання заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи не надано належної оцінки усім доказам наявним у матеріалах справи та неправильно встановлено фактичні обставини справи. Крім того, заявник посилався на те, що у судовому засіданні банком було зменшено розмір позовних вимог, проте його про це не було повідомлено та натомість справа була розглянута по суті та ухвалено заочне рішення, а також не була перерахована сума нарахованої пені.

14 березня 2017 року ПАТ «Піреус Банк МКБ» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначило, що при ухваленні рішення не порушено норми матеріального права та норми процесуального права.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

31 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає без задоволення касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 09 лютого 2012 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» та

ТОВ «Литий Камінь» укладено кредитний договір № WCLoan/05895, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 189 409 271,00 грн на строк з 09 лютого 2012 року по

30 червня 2013 року.

14 березня 2012 року, 13 квітня 2012 року,04 вересня 2012 року, 10 жовтня

2012 року, 04 квітня 2013 року, 27 вересня 2013 року та 31 січня 2014 року до вказаного договору були внесені зміни та доповнення.

26 грудня 2012 року між ПАТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «Литий Камінь» укладено кредитний договір № WCLoan/06308, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 2 700 000,00 грн на строк з 26 грудня 2012 року по 31 липня 2015 року.

06 лютого 2013 року та 27 вересня 2013 року були внесені зміни та доповнення до вказаного кредитного договору.

На забезпечення виконання вказаних зобов'язань між банком та

ОСОБА_6 укладено договори поруки від 23 жовтня 2012 року

№ WCLoan/05895/S-9 та від 26 грудня 2012 року № WCLoan/06308/S-2, відповідно до умов яких, згідно з пунктами 2.1 поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України 2004 року), з урахуванням встановлених обставин і вимог (статей 10, 60 ЦПК України 2004 року), встановивши, що позичальник не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення суми отриманих кредитів та сплати нарахованих за кредитними коштами процентів та з урахуванням того, що належне виконання боржником кредитних зобов'язань, було забезпечене порукою, та відповідно до пунктів 2.1 договорів поруки від 23 жовтня 2012 року № WCLoan/05895/S-9 та

від 26 грудня 2012 року № WCLoan/06308/S-2, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань за кредитним договором, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги про те, що його не було належним чином повідомлено про дату та час слухання справи є безпідставними, оскільки судову повістку про призначення справи на 03 червня 2016 року до судового розгляду були вручені його представнику - адвокату ОСОБА_7, що підтверджено довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «ДК Будкомсервіс» від 29 квітня 2016 року № 29/04-03.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Враховуючи те, що спір по суті судами першої та апеляційної інстанцій вирішено правильно і законно, а рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України), колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає без задоволення касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 3 статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2017 року зупинено виконання заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року до закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Керуючись статтями 389, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_8, залишити без задоволення.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва

від 03 червня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І.Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило