Справа № 500/2212/13-ц
Провадження № 2/500/962/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Кузьменко О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третіх осіб - ОСОБА_5, Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи - Бросківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третіх осіб - ОСОБА_5, Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, який згодом уточнила (т.2 а.с.99,100), просила визнати за нею право власності на обовязкову частку у спадковому майні, що залишилося після смерті ОСОБА_7, померлого в липні 2012 року. Позовні вимоги мотивувала тим, що з померлим ОСОБА_7 перебувала у шлюбі з 12 лютого 1986 року. На час смерті шлюб розірваний не був. Після смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно 59/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Броска, вулиця Жовтнева, 61 (далі: спірне майно). ОСОБА_7 склав за життя заповіт, яким все майно заповідав ОСОБА_8, який помер 30 січня 2017 року, спадкоємцем якого є відповідачка ОСОБА_9 Позивачка вважає, що як непрацездатна вдова ОСОБА_10 вона має право на обовязкову долю у спадковому майні, яку вважає розміром у 59/200 часток спірного майна. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_9 та її представник у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 визнали частково, не заперечували проти обовязкової долі ОСОБА_4 в спірному майні, але вважають, що ця доля складає 59/600 часток спірного майна. Сама ОСОБА_9 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Бросківської сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, який заповів спірне майно її покійному батьку - ОСОБА_8, спадкоємцем якого вона є, долю в спірному майні просить визначити в розмірі 59/120 часток спірного майна (т.2 а.с.112-114). В судовому засіданні ОСОБА_9 та її представник зустрічні позовні вимоги підтримали.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 визнала частково, в межах з урахуванням власних вимог ОСОБА_4

ОСОБА_5, Бросківська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області, приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 в судове засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позовів не заперечували.

У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників справи, суд вважає позов ОСОБА_4 обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним частково, позов ОСОБА_2 - обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним.

Судом встановлено, що спірне майно 59/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Броска, вулиця Жовтнева, 61, належало ОСОБА_7, померлому в липні 2012 року (т.1 а.с.13,14).

ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 з 12 лютого 1986 року, шлюб розірваний не був (т.1 а.с.6, 12).

За життя ОСОБА_7 склав заповіт, яким заповідав все своє майно ОСОБА_8 (т.1 а.с.47). ОСОБА_8 помер 30 січня 2017 року (т.2 а.с.13). ОСОБА_8 заповів свою частку в спірному майні своїй доньці ОСОБА_11 (т.2 а.с.24).

Всі вказані вище обставини визнані сторонами по справі, а тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таку заяву ОСОБА_9 подала (т.2 а.с.54), а тому вона спадкує після смерті свого батька ОСОБА_8 частку спірного майна, що заповідав йому ОСОБА_7

Відповідно до ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно наданих документів, вказаних вище, ОСОБА_4 є непрацездатною вдовою ОСОБА_7, а тому має право на обовязкову частку у спадковому майні. При розрахунку обов'язкової частки у спадщині слід виходити з того, що розмір усієї спадщини береться за одиницю, а частка спадкоємця за законом визначається шляхом поділу усієї спадщини на кількість спадкоємців за законом, які закликаються до спадкування, тобто тих, на користь яких відкрилася спадщина. Таким чином, після відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 виявилося, що спадкодавець склав заповіт на усе майно на особу, яка не входить до числа спадкоємців за законом на ОСОБА_12, а потенційними спадкоємцями за законом є три особи: дружина спадкодавця ОСОБА_4, донька спадкодавця ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син спадкодавця ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, одна з яких ОСОБА_4 має право на обов'язкову частку, розмір частки у спадщині обов'язкового спадкоємця дорівнює 1/6 (1/2 від 1/3), а спадкоємець за заповітом, відповідно, отримає 5/6 спадщини. При вирахуванні розміру обов'язкової частки припускається, що заповіту взагалі немає, а відтак враховуються частки усіх без винятку спадкоємців, закликаних до спадкування за законом, тобто тих, які були в живих на час відкриття спадщини (ст.1222 ЦК України). При цьому наступне «відпадіння» таких спадкоємців зі складу спадкових відносин жодним чином не впливає на порядок вирахування обов'язкової частки. Тому суд не бере до уваги пояснення представника ОСОБА_4 про те, що діти ОСОБА_7 не звернулися за отриманням спадщини. Таким чином, обовязкова частка для ОСОБА_4 складає 1/6 частину від 59/100 частин спірного майна, тобто 59/600 (59/100 : 6 = 59/600), а доля ОСОБА_2 складає 59/120 (59/100 59/600= 354/600 59/600 = 295/600 = 59/120).

Таким чином, суд доходить висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов має бути задоволений повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216,1218,1233,1241,1268,1269 ЦК України, ст.ст.11-13,76-82, 258,259,263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третіх осіб - ОСОБА_5, Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на обовязкову частку в спадковому майні після смерті ОСОБА_7, яка складається з 59/600 часток житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Броска, вулиця Жовтнева, 61.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в інший частині відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третьої особи - Бросківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_15 право власності на 59/120 часток житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Броска, вулиця Жовтнева, 61.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 11 жовтня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_16