Справа № 149/1555/18
Провадження №2/149/573/18
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

Іменем України

19.10.2018 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової О. Ю.,

при секретарі Лукіянчук Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Хмільницької міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 130 від 27 травня 1993 року, належить квартира АДРЕСА_1 (вул. Леніна) в м. Хмільнику Вінницької області. Після смерті 29 липня 1994 року батька позивача ОСОБА_3, спадщину прийняла мати позивача ОСОБА_4. 30 серпня 2017 року померла мати позивача ОСОБА_4 після смерті якої відкрилась спадщина на частку у праві спільної сумісної власності на спадкове майно. Являючись спадкоємцем першої черги за законом, ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але в отримані свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено в звязку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло та у свідоцтві про право на спадщину за законом не визначені частки у спільній сумісній власності. Крім позивача спадкоємцем за законом являється ОСОБА_2, яка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, на частку спадщини у квартирі не претендує.

З метою успадкування квартири, позивач вимушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Представник відповідача, третя особа не заперечували проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 130 від 27 травня 1993 року (копія на а.с.8) ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 належить квартира АДРЕСА_1 (вул. Леніна) в м. Хмільнику Вінницької області (а.с.10-12,13).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ № 280174 (копія на а.с.17), 29 липня 1994 року помер ОСОБА_3, батько позивача (а.с.6,7).

Після смерті ОСОБА_3 належну йому частку квартири успадкувала дружина ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 грудня 1994 року (а.с.9).

30 серпня 2017 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 388329 (копія на а.с.15)., мати позивача (а.с.6,7).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50560637 від 16 січня 2018 року, після смерті 30.08.2017 року ОСОБА_4 було заведено спадкову справу (а.с. 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частиною 2 статті 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Отже, частка позивача у спірній квартирі має становити 3/4 даної квартири, оскільки домовленості, рішення суду про інше не було. Частка спадкового майна після смерті ОСОБА_4 становить 1/2 частину квартири.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином позов підлягає до часткового задоволенню та визнання права власності позивача в порядку спадкування, так як позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори протягом встановленого законом строку, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач проти позову не заперечував.

Керуючись, ст.ст. 368, 370, 1226, 1261, 1270 ЦК України, ст. ст. 206, 263-265, 273, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 30 серпня 2017 року, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, загальною площею 51,5 кв. м., а всього з урахуванням 1 /4 частки, що належить ОСОБА_1 у спільній власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 130 від 27 травня 1993 року, визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

З оригіналом вірно: