Номер провадження: 22-ц/785/457/18
Номер справи місцевого суду: 521/7952/15-ц
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого судді - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря - Озарчук В.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто"

відповідач - ПП "СМАРТКОМ"

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2017 року в складі судді Плавич І. В.,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до відповідачів про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля під час дорожньо - транспортної пригоди 27.02.2014 за участю водія ОСОБА_3 У позовній заяві посилався на те, що внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, був пошкоджений автомобіль марки «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1. Просив стягнути з ПАТ «УСК»Гарант-Авто» як страховика винної особи суму майнової шкоди 50000 грн. та пеню в розмірі 9128,76 грн., з ОСОБА_3 суму майнової шкоди - 39768,80 грн., на відшкодування моральної шкоди 10000 грн., стягнути з ПП «Смартком» 100 грн. за договором поруки, а також витрати на правову допомогу.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 гривень, суму пені у зв'язку з простроченням виплати страхового відшкодування в розмірі 9128,76 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 39768,80 гривень, суму компенсації моральної шкоди в розмірі 2000,00 гривень.

Стягнуто в рівних частках з ПАТ «УСК «Гарант-Авто», ОСОБА_3 суму витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 гривень.

Стягнуто з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 1378,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 551,20 гривень.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати, ухвалити нове. При цьому посилається на те, що: фактично призначена експертиза у справі не відбулась з причин, не залежних від волі відповідача; доказ фактично завданої шкоди не є належним та допустимим, оскільки висновок зроблений без дослідження пошкоджень автомобіля; висновок спеціаліста виготовлений без участі відповідача; компенсація моральної шкоди та витрат на правову допомогу є похідними від вимоги щодо відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, тому не підлягають задоволенню.

Таким чином, рішення оскаржено лише в частині задоволення вимог до ОСОБА_3

Не погодившись з апеляційною скаргою, 23.08.3017 року ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу, яким просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_3, а рішення суду залишити без змін. При цьому посилається на те, що: після призначення ухвали суду кожної з експертиз, експертна установа двічі надсилала на адрес Малиновського районного суду м. Одеси рахунок із зазначенням суми та реквізитів; посилання апелянта на неможливість проведення експертизи у зв'язку із відчуженням авто та неможливість надання його для огляду не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень експертиза може проводитись за допомогою фотознімків та інших копій об'єкту; уже при існуючій калькуляції ремонту автомобіля після ДТП, відповідач звернувся за незалежною оцінкою для актуалізації матеріального збитку, виклик для проведення якого не мав необхідності; для відшкодування шкоди необхідна наявність завданої шкоди, протиправність діянь її заподіювача та вини останнього в її заподіянні, що підтверджується висновком фахівця №12/05/15-1 про вартість матеріального збитку, а також медичними довідками.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі довіреності від 17 серпня 2012 року, що належить ОСОБА_4

27 лютого 2014 року відбулась ДТП за участю автомобілю марки «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілю марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Згідно постанови Болградського районного суду Одеської області у справі про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2014 року, суд встановив наявність в діях ОСОБА_3 порушення Правил дорожнього руху України, в зв'язку з чим прийшов до висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

ДТП за участю вказаних автотранспортних засобів під керуванням наведених осіб призвела до заподіяння механічних пошкоджень автомобілю марки «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Висновком №12/05/15-1 від 12 травня 2015 року, складеним оцінювачем Меліховим А.В. (ТОВ «Феміда та Немезида») встановлено, що сума відновлювального ремонту автомобілю марки «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 89768,80 гривень.

Даний висновок заперечувався ОСОБА_3, тому ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 09 червня 2016 та ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 26 жовтня 2016 року призначались судові експертизи стосовно визначення вартості відновлення автомобілю марки «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Однак жодна з призначених експертиз проведена не була.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобілю марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та автомобіль був забезпеченим транспортним засобом із лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 50000,00 гривень.

Страховою компанією не було виплачено ОСОБА_2 суми страхового відшкодування, хоча він звертався за виплатою.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що шкода підлягає відшкодуванню, оскільки встановлений факт її заподіяння діями відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який правильно встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1194 ч.1 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Не приймаються до уваги та не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що висновок спеціаліста не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження розміру майнової шкоди позивачем надано висновок спеціаліста, що з огляду на предмет позову та зміст не виключає його як доказ.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок був зроблений без дослідження автомобіля 12.05.2015 року, без участі ОСОБА_3, також не виключає його як доказ у справі, оскільки відповідачем не наведені змістовні доводи, які піддають сумніву викладену в ньому інформацію, тоді як доказуванню підлягає розмір майнової шкоди.

Іншого висновку спеціаліста, висновку експертизи на спростування викладеного в ньому не надано, рішення суду не може гуртуватися на припущеннях.

На спростування висновку судом двічі призначалась експертиза (а.с.126,168-169), яка не була проведена з незалежних від позивача причин, що вбачається зі справи.

З повідомлення №3077 від 13 вересня 2016 року видно про неможливість надання висновку за матеріалами справи, оскільки експертиза не була оплачена (а.с.133), хоча обов'язок її оплати покладений на ОСОБА_3 (а.с.126).

З повідомлення №5719 від 22 лютого 2017 року вбачається, що експертиза не була проведена, оскільки не було задоволено клопотання експерта про необхідність надання письмової вказівки про проведення експертизи по матеріалам справи або надання транспортного засобу та нездійснення оплати за проведення експертизи, яка була покладена на ОСОБА_3 (а.с.172).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки експертиза двічі призначалася за клопотанням ОСОБА_3, то він не був позбавлений можливості здійснити її оплату для виключення вірогідності того, що таке може бути підставою для відмови у її проведенні. Крім того, ОСОБА_3 не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи, усвідомлюючи обов'язок надати докази на підтвердження доводів, на які він посилається.

З огляду на такі вимоги закону та обставини справи, доводи апеляційної скарги про те, що не з його вини не була проведена експертиза, є недоречними і підставою для скасування рішення суду бути не можуть.

Та обставина, що автомобіль не був представлений для дослідження експерту не виключає можливості проведення експертизи за матеріалами справи, таке було вирішене під час проведення експертизи, призначеної судом 09.06.2016, необхідні для дослідження експерту документи ОСОБА_2 були надані (а.с.135-155).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не надано доказів здійснення ремонту висновків суду не спростовують, оскільки законом допускається стягнення шкоди у вигляді витрат на відновлення майна, яке відбудеться в майбутньому.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Встановлено, що шкода завдана ОСОБА_2 неправомірними діями відповідача ОСОБА_3, який порушив Правила дорожнього руху, тобто цивільні правовідносини виникли між сторонами не з ініціативи позивача, а із неправомірних дій відповідача.

Дорожньо - транспортна пригода сталася 27.04.2014, незважаючи на неоспорення факту пригоди та вини заподіювача шкоди, в добровільному порядку шкода не відшкодована, і питання про стягнення коштів вирішено лише 18.04.2017.

Згідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Жодних доказів на спростування тих, що надані позивачем, до суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 не надавалось.

Зважаючи і на такі обставини, не може бути скасоване правильне та справедливе рішення суду з формальних міркувань.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, то апеляційна скарга задоволенню не підлягає, рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2017 рокув частині задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, судових витрат, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: