Номер провадження: 22-ц/785/7019/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

при секретарі: Чепрас А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2018 року про залишення позову без розгляду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та заборгованості по аліментам,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та заборгованості по аліментам - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2018 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_4, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, просить суд відмовити ОСОБА_2 у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду від 18 червня 2018 року залишити без змін.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає, з огляду на наступне.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 повторно не зявилася в судове засідання без поважних причин, а заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала, тому на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, її позов підлягає залишенню без розгляду.

Проте, такий висновок суду є передчасним, оскільки не відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси від 22.01.2018 року прийнято до розгляду вищевказану справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та заборгованості по аліментам та ухвалено розгляд вказаної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 41-42).

Однак, ухвалою цього ж суду від 27.02.2018 року за клопотанням відповідача, вказану справу ухвалено проводити у судовому засіданні (з викликом сторін) (а.с.70).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Так, відповідно до матеріалів справи, останні два судових засідання були призначені на 11.05.2018 року та на 18.06.2018 року.

Проте матеріали справи не містять жодного належного повідомлення позивача або її представника про судове засідання, яке призначалось на 11.05.2018 року та на 18.06.2018 року, а саме немає жодного поштового повідомлення чи розписки від позивача, які б свідчили про те, що позивач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи у суді, а відтак, наведене свідчить про відсутність повторності неявки позивача без поважних причин.

Тому посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на те, що позивач була належним чином повідомлена про слухання справи на 11.05.2018 року та на 18.06.2018 року, є неспроможними, оскільки розписка, яка міститься на а.с.88, про виклик до суду на 11.05.2018 року на імя «ОСОБА_2П.» не може слугувати належним повідомленням, з огляду на те, що вона не містить підпису позивачки або її представника про вручення їй судової повістки на зазначену дату.

Про наступне судове засідання, призначене на 18.06.2018 року, позивача було повідомлено шляхом надсилання SMS повідомлення (а.с. 92). Разом з цим, з копії вказаного витягу зі звіту про доставлені SMS, не вбачається за яким номером телефону та на яку саме дату та час судового засідання позивачку було повідомлено про розгляд її справи. Також, даний звіт про доставку SMS - повідомлення не засвідчений підписом відповідальної особи за доставку SMS.

Окрім того, відповідно до ч.13 ст. 128 ЦПК України, лише за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Однак, матеріали справи не містить такої заяви позивача чи її представника.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції не було жодних підстав для залишення без розгляду позовної заяви в звязку з повторною неявкою без поважних причин позивача, а тому вказана ухвала судді не може залишатися в силі і на підставі ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2018 року - скасувати та справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та заборгованості по аліментам направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.10.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

ОСОБА_5