ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 жовтня 2018 року

м. Харків

справа № 2-846/2011

провадження № 22ц/818/891/18

Харківський апеляційний суд в складі судді Бурлака І.В., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2011 року в складі судді Бондаревої І.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, визнання права власності та реєстрацію права власності,

в с т а н о в и в:

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

На вказане рішення суду поштою 27 серпня 2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Бурлака І.В. від 06 вересня 2018 року справу повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалу судді виконано.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 27 вересня 2018 року.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Бурлака І.В. від 28 вересня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишено без руху та апелянту надано строк 10 днів для надання до суду заяви про поновлення строку з зазначенням інших поважних причин пропуску строку та наданням відповідних доказів щодо цього з дня отримання копії цієї ухвали.

При цьому, в ухвалі зазначено, що жодних поважних причин, що перешкоджали ТОВ «ОТП Факторинг Україна» більше семи років (2011-2018 рр.) отримати інформацію щодо результатів розгляду цієї справи товариство не зазначив та не надав належних і допустимих доказів на їх підтвердження.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Згідно з пунктом 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд Харківської області та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

На підставі Указу Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 судді, які здійснювали правосуддя в Апеляційному суді Харківської області переведені до новоутвореного Харківського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року повідомлення про початок роботи Харківського апеляційного суду оприлюднено в газеті «Голос України» № 185 (6940).

03 жовтня 2018 року справу передано до Харківського апеляційного суду.

17 жовтня 2018 року за допомогою автоматизованого розподілу справ між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ Бурлака І.В. розподілено цивільну справу № 2-846/11 (22ц/818/891/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, визнання права власності та реєстрацію права власності.

18 жовтня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» подав пояснення до клопотання про поновлення строку, в якому зазначив, що ані за адресою: АДРЕСА_1, ані за адресою: АДРЕСА_2, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» копію рішення не отримував.

Оскаржуване рішення направлялось за адресою: АДРЕСА_3, за адресою ПАТ «ОТП Банк», а отримувачем зазначено ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Вказав, що товариство не було обізнане про ухвалене спірне рішення, оскільки судову повістку про виклик до суду не отримували. Під час ухвалення оскаржуваного рішення присутнім не був.

Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити ТОВ «ОТП Факторинг Україна»у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Пунктом 13 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.294 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Згідно частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи рішення судом першої інстанції ухвалено 23 вересня 2011 року.

Матеріали справи свідчать про те, що учасників справи належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи.

Під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» присутній не був.

14 жовтня 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» отримав копію оскаржуваного рішення (а.с.172).

Копії оскаржуваного рішення направлялись за адресами, які вказані в позовній заяві.

Про зміну адреси ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стало відомо після ухвалення судового рішення із заяви представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 26 липня 2018 року, коли представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ознайомився з матеріалами справи (а.с.181).

Інших доказів того, що суду першої інстанції було відомо про зміну адреси ТОВ «ОТП Факторинг України», починаючи з моменту ухвалення судового рішення і до 2018 року, матеріали справи не містять, тому підстав вважати, що копію оскаржуваного рішення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не отримав 14 жовтня 2011 року також не має.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява № 32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року)».

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Встановлення в законі строків на апеляційне оскарження також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може порушити принцип правової визначеності. Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави: поважні причини пропуску цього строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення судом про прийняте рішення у справі. Проте навіть у такому випадку можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов'язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком учасників справи, і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведені ТОВ «ОТП Факторинг Україна» причини пропуску строку не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою у визначені законом строки.

Навпаки, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» належним чином було повідомлено про розгляд справи в суді першої інстанції; своєчасно отримав і копію оскаржуваного рішення суду.

Із змісту апеляційної скарги не вбачається, що існували обставини непереборної сили, які перешкоджали ТОВ «ОТП Факторинг Україна» своєчасно, а саме з жовтня 2011 року, звернутися з апеляційною скаргою.

Вважаю, що зазначені апелянтом причини пропуску строку (протягом семи років) є неповажними, які свідчать про недобросовісність у користуванні процесуальними правами, оскільки товариство у розумний інтервал часу не вжив заходів, щоб подати апеляційну скаргу.

Інших поважних причин пропуску строку товариство не навів.

Таким чином, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2011 року необхідно відмовити.

У разі відмови у відкритті провадження у справі, відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду.

Керуючись ст.358 ЦПК України суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2011 року в складі судді Бондаревої І.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, визнання права власності та реєстрацію права власності.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби в Основ'янському районі міста Харкова повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 2550,00 грн., сплачених 16 серпня 2018 року за платіжним дорученням № НОМЕР_1 «ОТП Банк» на розрахунковий рахунок 0012, отримувач УК в Основ`янському районі м. Харкова, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999628, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Вилучити з матеріалів справи і повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» оригінал вказаного платіжного доручення (а.с.183), долучити до матеріалів справи його копію.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Суддя І.В. Бурлака