Справа № 487/3767/18
Провадження № 2/487/1844/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

28.09.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва суддя Біцюк А.В., за участю секретаря Демиденко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (04208, АДРЕСА_1) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (54058, АДРЕСА_2) про визнання договору дійсним,

В С Т А Н О В И В:

12.06.2018 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем був укладений договір №0911/2 на виконання робіт за умовами якого Виконавець (Відповідач) зобовязався виконати роботи з виготовлення віткатних воріт з автоматикою та секційних воріт з автоматикою, а Замовник (Позивач) прийняти та оплатити виконанні роботи на умовах передбачених договором.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач сплатив за виконання роботи відповідачем, а відповідач за договором не виконав роботу, на підставі чого просить:

1)Визнати недійсним з моменту укладання п. 6.3. Договору №0911/2 на виконання робіт укладеного між ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем» та ОСОБА_1;

2)Розірвати договір №0911/2 на виконання робіт укладений між ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем» та ОСОБА_1;

3)Стягнути з ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем» на користь ОСОБА_1, сплачені за договором грошові кошти в розмірі 26850,00 грн., 148212,00 грн. пеня та 5000,00 грн. витрати на правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_1 про відкриття провадження був повідомлений.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 про відкриття провадження був повідомлений, відзив суду не надав.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Між ОСОБА_1 (далі позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі відповідач) було укладено договір №0911/2 на виконання робіт за умовами п. 1.1. якого Виконавець (Відповідач) зобовязався виконати роботи з виготовлення віткатних воріт з автоматизованою 5000мм. *2100 мм. Та секційних воріт з автоматикою 3100 мм.*2500 мм., а Замовник (Позивач) прийняти та оплатити виконанні роботи, що підтверджується договором №0911/2 виконання робіт.

Специфікацію оформлено додатком №1 до договору №0911/2 від 11 листопада 2017 року передбачено, відкатні ворота:

-Довжина 5000 мм.;

-Висота 2100 мм.

Секційні ворота з автоматикою:

-Довжина 3100 мм.;

-Висота 2500 мм.

Згідно пунктів 2.1., 2.4.1. договору на виконання робіт загальна вартість за договором становить 37000,00 грн. без ПДВ, а перший платіж у розмірі 26000,00 грн., Замовник сплачує в день підписання договору.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. договору загальний строк виконання робіт складає 12 робочих днів, а розпочати виконання робіт Відповідач (Виконавець) зобовязався протягом 5 днів від дати отримання від Позивача (Замовника) першого платежу, відповідно до п. 2.4.1. договору.

Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру №71 від 09.11.2017 року, що міститься в матеріалах справи, сума в розмірі 26850,00 грн. була отримана Відповідачем (Виконавцем).

Другий платіж в розмірі 11000,00 грн. Замовник (Позивач) зобовязався оплатити в день підписання сторонами Акту прийому-задачі виконаних робіт, але в будь-якому разі до вивезення продукції з території Виконавця.

Таким чином Позивач (Замовник) виконав своє зобовязання по оплаті першого платежу в розмірі 26850,00 грн. В той же час, роботи за договором на виконання робіт повинні були бути завершеними до 28.11.2017 року. Проте станом на 04.06.2018 року у Позивача відсутня будь-яка інформація від Відповідача про початок чи завершення виконання робіт. Відповідач не відповідає на лист від Позивача, що підтверджується зворотнім повідомленням яке міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 та п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Оскільки Відповідач (Виконавець) своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором, отже Позивач бажає відмовитися від договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 3 ст. 652 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Пунктом 6.3. договору за порушення Виконавцем (Відповідачем) строків виконання зобовязання, Замовник (Позивач) має право стягнути за Виконавця пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Таким чином законодавець на імперативному рівні визначає розмір пені за прострочення виконання умов договору між виконавцем (субєктом підприємницької діяльності) та споживачем і не підлягає правом визначати розмір пені на розсуд сторін такого договору, адже в ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». Отже, розмір пені за прострочення виконавцем умови про виконання роботи на користь споживача може визначитися виключно законодавством, яким у даному випадку є ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому п. 6.3. договору суперечить ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» тому його слід визнати недійсним на підставі ч.1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.

Враховуючи недійсність п. 6.3. договору, пеню за невиконання Відповідачем роботи за договором №0911/2 виконання робіт, слід визначити на рівні, який передбачений ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме 3% від вартості роботи за кожен день прострочення. При розрахунку пені слід врахувати таке:

-Кількість днів прострочення з 28.11.2017 року по 30.05.2018 року становить 184 дні;

-Вартість робіт на які враховується пеня 26850,00 грн., які фактично були сплачені Відповідачеві;

-Розмір пені 3% за кожен день прострочення виконання роботи.

Враховуючи викладене розмір пені становить 26850х3%х184 дні = 148212,00 грн.

Листом Верховного суду України від 01.02.2013 року «Про чудову практику з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів» було висловлено правову позицію, відносно того, що при вирішенні спорів про захист прав споживачів слід урахувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобовязань,в тому числі й спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові).

Таким чином, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача ОСОБА_1 представляло Адвокатське Бюро «ОСОБА_3 і Партнери», в особі керуючого адвоката ОСОБА_3 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2014, видане Радою адвокатів Львівської області 08.09.2012 р.). Між ними укладений договір про надання правової допомоги від 25.05.2018 року. Витрати позивача на правову допомогу підтвердженні актом приймання-передачі наданих послуг від 31.05.2018 року та розрахунком витрат на правничу допомогу від 30.05.2018 року за договором про надання правничої (правової) допомоги, банківської виписки по особовому рахунку від 04.06.2018 року та складають 5000 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, позовну заяву ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, про визнання договору дійсним задовольнити, визнати недійсним з моменту укладання п. 6.3. Договору №0911/2 на виконання робіт укладеного між ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем» та ОСОБА_1, розірвати договір №0911/2 на виконання робіт укладений між ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем» та ОСОБА_1 та стягнути з ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем» на користь ОСОБА_1, сплачені за договором грошові кошти в розмірі 26850,00 грн., 148212,00 грн. пеня.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню у розмірі 1750,62 грн. (26850,00 грн. + 148212,00 грн. / 100 % = 1750,62).

На підставі викладеного, керуючись ст. 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, про визнання договору дійсним задовольнити.

Визнати недійсним з моменту укладання п. 6.3. Договору №0911/2 на виконання робіт від 11 липня 2017 року укладеного між ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем» та ОСОБА_1.

Розірвати договір №0911/2 на виконання робіт від 11 липня 2017 року укладений між ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем» та ОСОБА_1.

Стягнути з ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем», РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_2, сплачені за договором №0911/2 на виконання робіт від 11 липня 2017 року грошові кошти в розмірі 26850,00 грн.

Стягнути з ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем», РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_2, пеню в розмірі 148212,00 грн.

Стягнути з ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем», РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_2, витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Стягнути з ФОП «Никитюк Миколою Миколайовичем», РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1750,62 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 01.10.2018 року.

Суддя Біцюк А. В.