Справа № 369/8253/18
Провадження № 2/369/3138/18
РІШЕННЯ

Іменем України

26.09.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Ковриженко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 24 січня 2009 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2.

У шлюбі в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом з матір»ю.

16 жовтня 2012 року шлюб між нею та ОСОБА_2 був розірваний.

Батько дитини ОСОБА_2 участі у вихованні та утримання сина з 16 жовтня 2012 року не приймає.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, розгляд справи просила проводити за її відсутності.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце розгляду справ повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій він не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно, розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 24 січня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2012 року шлюб між ними був розірваний.

В шлюбі в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії 1-ОК № 150967, видане 13 квітня 2010 року виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

З матеріалів справи вбачається, позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею проживає її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про склад сім»ї, видана виконавчим комітетом Білогородської сільської ради № 311 від 02 липня 2018 року.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач ОСОБА_2 несе зобовязання по утриманню свого малолітнього сина, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з ОСОБА_2 в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Керуючись п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 81, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Інформація про позивача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Інформація про відповідача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення заочного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.