441/790/18 2/441/510/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

03.08.2018 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Пеленської Х.О.

розглянувши відкрито у залі судового засідання у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

сторони в шлюбі з 13.11.2013р., мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_1 23.05.2018р. звернулась із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось, він зловживав алкогольними напоями, не поважав її як дружину, сварився з нею, тому в березні 2017р. припинили подружні стосунки, спільно не проживають, сім'я розпалась, просила розірвати шлюб.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, 03.08.2018р. подала заяву у якій позов підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності (а.с.16).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позов, а позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, з огляду на положення ст. 280 ЦПК України, приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить думки про задоволення позову.

Із змісту позову, із свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження (а.с. 4, 5) убачається, що сторони в шлюбі з 13.11.2013р., мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4., з березня 2017р. разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують.

Не брати до уваги покликання позивачки про припинення подружніх стосунків і відокремлене проживання із відповідачем, суд не має підстав.

Відповідач ОСОБА_2 на виклик до суду не відреагував, що з урахуванням тверджень позивачки про припинення подружніх стосунків, розцінюється судом, як свідчення небажання до налагодження чи відновлення сімейних стосунків із позивачкою.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р., чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 і 4 ст. 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Позивачка ОСОБА_1, що убачається із змісту заяви від 03.08.2018р., не бажає поновлювати сімейні стосунки з відповідачем, настоює на розірванні шлюбу (а.с. 16).

Ураховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя Юзич, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також той факт, що примушування позивачки до збереження шлюбних відносин порушуватиме її права на особисту свободу, а отже, що юридичне підтримання шлюбних відносин в даному випадку суперечитиме моральним засадам суспільства, суд задоволює позов.

Наявність у сторін неповнолітньої дитини суд оцінює, як обставину, що заслуговує уваги, але з огляду на вищенаведене, не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу.

Судові витрати у справі складають 704 грн. 80 коп. (а.с.1) та у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 112 СК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5. і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6., що зареєстрований 13.11.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської обл., актовий запис № 549 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. у АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5., прож. на АДРЕСА_2) 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 289 ЦПК України.

Суддя: Українець П.Ф.