Справа № 500/2538/17
Провадження № 2/500/694/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4,

ОСОБА_5

про

розірвання договору відчуження на умовах довічного утримання

В С Т А Н О В И В:

Позивач пояснив, що за договором відчуження на умовах довічного утримання він передав у власність відповідачів в рівних частках кожному належні йому на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 1977 року 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64. Також пояснив, що за п. 4 вказаного договору відповідачі зобов?язані довічно утримувати його, забезпечувати їжею, одягом, оглядом, необхідною допомогою і зберегти в його довічному безкоштовному користуванні одну жилу кімнату площею 9,9 кв.м., яка зазначена у поповерховому плані будинку за №8. Окрім того п.5 вказаного договору вартість матеріального забезпечення (їжі, одягу, догляду та необхідної допомоги) визначена в розмірі мінімальної пенсії щомісяця. Між тим відповідачі з 2009 року не надають йому належне утримання, у зв?язку із чим з метою забезпечити право молодшої доньки на вказані 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64 просить розірвати договір відчуження, припинити за відповідачами право власності на вказане житло, визнати за позивачем право власності на 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64 та припинити заборону відчуження, яка була накладена приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі для заборони за номером 7.

Відповідачі проти задоволення вимог заперечують, пояснили, що належно виконують договір, надають належне утримання, за бажанням позивача оплатили стоматологічне протезування. Через невизначеність у договорі порядку та графіку надання утримання вони з урахуванням побажань позивача, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з іншою сім?єю, зустрічаються з ним після телефонного узгодження.

Вислухавши пояснення, думку захисту, показання свідків, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України.

За договором відчуження на умовах довічного утримання, який зареєстровано приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу 04 лютого 2003 року та відповідає вимогам ст. 745 ЦК України, позивач передав у власність відповідачів в рівних частках кожному належні йому на підставі договору купівлі-продажу від 21 червня 1977 року 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64.

Вказаним договором, а саме п. 4 відповідачі зобов?язані довічно утримувати позивача, забезпечувати їжею, одягом, оглядом, необхідною допомогою і зберегти в його довічному безкоштовному користуванні одну жилу кімнату площею 9,9 кв.м., яка зазначена в поповерховому плані будинку за №8.

Окрім того п.5 вказаного договору вартість матеріального забезпечення (їжі, одягу, догляду та необхідної допомоги) визначена в розмірі мінімальної пенсії щомісяця.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він за власним бажанням залишив 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64 та на час укладення договору проживав однією сім?єю з ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1. В наступний час він також проживає з ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1. Фактично позивач визнав проведення відповідачами ремонту у житлі, яке є предметом договору, надання йому допомоги на лікування та відсутність у нього реальної потреби у кімнаті площею 9,9 кв.м., а розірвання договору він пов?язує із наявністю у нього ще однієї доньки, право якої може бути порушено через дію вказаного договору довічного утримання.

Відповідно до вимог ст. 749 ч.1,2 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

Свідок ОСОБА_6 пояснила що з позивачем знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з 1994 року, підтвердила надання відповідачами належного утримання, а також підтвердила погіршення стосунків між сторонами через неузгодженість матеріальної та моральної оцінки надаваного утримання. Також підтвердила постійне проживання позивача разом із нею у її власному приміщенні за адресою АДРЕСА_1 та відсутність між сторонами графіку зустрічей, які відбуваються між сторонами за результатами телефонного зв?язку. Окрім того пояснила, що утримання відбувається речами із мережі магазинів «секонд хенд», що може ображати позивача.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що наявність договору довічного утримання була пов?язана із захаращенням молодшою донькою позивача 3/7 частки жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64, що у свою чергу стало підставою для укладення договору довічного утримання і наступного проведення відповідачами ремонту у вказаному приміщенні. Також підтвердила відсутність скарг з боку позивача на дії відповідачів та надання останніми необхідного стоматологічного протезування для позивача.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що позивач не скаржився на порядок та якість утримання. Також пояснив, що після звернення позивача до суду йому позивач підтвердив, що причиною для розірвання договору є забезпечення майнового права молодшої доньки позивача.

Інші докази сторони не долучили та в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ст. 755 ч.1 п.1 ЦК України, що є підставою звернення позивача до суду, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимог відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов?язків, незалежно від його вини.

З урахуванням вказаного суд вважає доведеним, що кімната площею 9,9 кв.м. в 3/7 частках жилого будинку з надвірними будівлями за адресою м. Ізмаїл вул. Карла Маркса 64 для позивача існує, але позивач самостійно виселився із кімнати та проживає з новою сім?єю з 1994 року з ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1.

Разом із тим через знаходження позивача за іншою адресою та відсутністю графіка надання утримання, вказане тримання надається відповідачами з урахуванням різних місць проживання з відповідачем за телефонними домовленостями та не погіршує як матеріальний так і моральний стан позивача.

Сукупність вказаних обставин суд визнає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 263-267 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку у порядку, передбаченому ст.354 ч.2 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_9