Номер провадження: 22-ц/785/5660/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року м. Одеса

Справа №520/13067/17

Провадження №22-ц/785/5660/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання Драганової Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача ОСОБА_3,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-колект»,

представник відповідача ОСОБА_4,

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Бескровного Я.В. 26 квітня 2018 року у м. Одесі, -

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання незаконною та скасування реєстрації права власності.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що 09.11.2006 року її син ОСОБА_6 отримав споживчий кредит на суму 60000 доларів США у АКІБ «УкрСиббанк», уклавши з банком договір № 942-11 ДОУ 1 П, в забезпечення якого також уклав, разом з нею, договір іпотеки, предметом якого була квартира, яка розташована за адресою м. Одеса, вул. І. Франка, 47, фінський АДРЕСА_1 і який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований за номером 01. Нотаріусом внесено запис про заборону відчуження до Єдиного державного реєстру заборон відчуження та внесено запис до Єдиного державного реєстру Іпотек.

У подальшому ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору факторингу відступив (передав) ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за вищевказаним кредитним договором та за договором забезпечення (іпотеки), після чого 04.04.2016 року ТОВ «Кей-Колект» переоформив на себе права власності на цю квартиру, незважаючи на те,що на спірну квартиру був накладений арешт .

Позивач просила суд, визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою : Одеська область, м. Одеса, вул ОСОБА_7, 47, фінський АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» з відкриттям розділу та присвоєнням обєкту нерухомого майна нового реєстраційного номеру 01 проведену 04.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, як державним реєстратором прав на нерухоме майно.

Представник позивача позовні вимоги підтримав , просив задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: м. Одеса вулиця Івана Франка 47 фінський АДРЕСА_3, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (ЄРПОУ 37825968) з відкриттям розділу та присвоєнням обєкту нерухомого майна нового реєстраційного номеру 01 проведену 4.04.2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 як державним реєстратором.

Стягнуто з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати 640 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кей-Колект», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2018 року у справі №520/13067/17 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при відкритті провадженні по справі, суд першої інстанції порушив правила юрисдикції, дана категорія справ мала розглядатись в порядку адміністративного судочинства. Також при задоволенні позову, суд першої інстанції не вірно трактував право позасудового порядку звернення стягнення, оскільки розділ 5 договору іпотеки, передбачає що, у разі застосування передачі Предмету іпотеки у власність Іпотекодержателя, як способу задоволення вимог Іпотекодержателя даний договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки. Тобто, ТОВ «Кей-Колект» мало право застосувати в позасудовому порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності, оскільки правовою підставою є застереження, яке міститься в іпотечному договорі.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння, посилання апелянта на нехтування судом першої інстанції на норми ст.ст. 516. 517 ЦК України є безпідставними, суд вірно застосував правову позицію висловлену Верховним Судом України у справі № 6-2962цс16, суд вірно розглядав справу в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Кей-Колект» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно за відповідачем проведена 04.04.2016 року за реєстраційним номером 01 є незаконною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.11.2006 року ОСОБА_6 уклав договір споживчого кредиту № 942-11 ДОУ 1П з ПАТ «УкрСиббанк» та отримав споживчий кредит на суму 60 000 доларів США, зі строком дії до 09.11.2016 року /а.с.11-13/.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між ОСОБА_2, ОСОБА_6 та АКІБ «УкрСиббанк» 09.11.2006 року укладено Іпотечний договір, предметом якого була квартира власність Іпотекодавців, яка розташована за адресою м. Одеса, вул. І.Франка, 47, фінський АДРЕСА_4, цей договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований за номером 4575. Нотаріусом внесено запис про заборону відчуження до Єдиного державного реєстру заборон відчуження та внесено запис до Єдиного державного реєстру Іпотек /а.с.14-15/.

Відповідно до п.2.1.2 Іпотечного Договору у разі невиконання боржником вимоги про дострокове виконання зобовязань за Кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 5 Іпотечного Договору передбачено застереженння про задоволення вимог Іпотекодержателя ( а.с 72).

11.06.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив права вимоги за кредитом ТОВ «Кей-Колект», відповідно до договору Факторингу № 4 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами, зокрема і вказаними вище /а.с.73-81/.

ОСОБА_6 помер 07.05.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_6,Третьою Одеською нотаріальною конторою за заявою ТОВ «Кей-Колект» від 13.11.2014 року, була заведена спадкова справа № 02-14 від 19.11.2014 року /а.с.20/.

20.01.2015 року ТОВ «Кей-Колект» направило на імя померлого позичальника ОСОБА_6 та іпотекодавца ОСОБА_2 повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки /а.с.61-64/.

Доказів отримання ОСОБА_2, повідомлення відповідачем ТОВ «Кей-Колект» ОСОБА_2 про намір звернути стягнення на предмет іпотеки , матеріали справи не містять.

Таких доказів не було надано і в апеляційній інстанції.

Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги ,наявне в матерілах справи зворотнє поштове повідомлення (а.с.62) , оскільки зазначене повідомлдення не містить особистого підпису отримувача , а в судовому засіданні ОСОБА_2 заперечувала факт отримання повідомлення ТОВ «Кей-Колект» .

04.04.2016 року представник ТОВ «Кей-Колект» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нерухоме майно за іпотечним договором від 09.11.2006 року / а.с.60/.

07.04.2016 року державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 прийняла рішення № 29150934 про проведення державної реєстрації права приватної власності на квартиру АДРЕСА_5 за ТОВ «Кей-Колект» / а.с. 18/

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції, яка діяла на час здійснення рестраціїї нотаріусом права алсності за ТОВ «Кей-Колект» у подальшому «Закон № 1952-IV» ) державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Суд першої інстанції вірно встановив,що державна реєстрація за ТОВ «Кей-Колект» права власності на предмет іпотеки квартиру, яка розташована за адресою м. Одеса, вул. І. Франка, 47, фінський будинок №5 кв.3 за неподання для цього передбачених пунктом 57 Порядку документів проведена нотаріусом, як державним реєстратором без дотримання положень статей 9 та 15 Закону № 1952-IV, а тому рішення зазначеного субєкта владних повноважень від 04.04.2016 року № 01 про реєстрацію права власності є протиправним.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права,які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що ТОВ «Кей-Колект» мало право застосувати в позасудовому порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності, як правову підставу визначену в застереженні, яке міститься в іпотечному договорі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Позичальник ОСОБА_6 помер 07.05.2013 року.

Вказана обставина була відома ТОВ «Кей-колект», що підтверджується змістом ухвали Київського районного суду м.Одеси від 13.08.2013р. по справі №520/1392/13-ц за позовом ТОВ «Кей-колект» до ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно якої представник ТОВ «Кей-Колект» заявляв у судовому засіданні заяву про зупинення провадження у справі у звязку зі смерті ОСОБА_6

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2014 року позов ТОВ «Кей-Колект» був залишений без розгляду (а.с.22).

Матеріали справи не містять результатів розгляду зазначеної справи.

Відповідно до довідки про склад сімї від 07.12.2017 року , разом з померлим проживали батьки ОСОБА_9, ОСОБА_2, та дружина брата матері ОСОБА_10 (а.с.32).

Матеріали справи не містять докази кола осіб спадкоємців, які звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини, а також рішення суду про визнання їх такими, що прийняли спадщину.

Також матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Кей-Колект» предявляв вимоги до спадкоємців померлого ОСОБА_6.

Не зважаючи на положення ст.1282 ч.2 п.2 ЦК України та відсутність правових підстав приватной нотаріус, як державний реєстратор здійснила спірну реєстрацію права власності за відповідачем в позасудовому порядку.

Суд першої інстанції, вірно розглянув спірні правовідносини за правилами цивільного судочинства, тому доводи апеляційної скарги відносно порушень судом першої інстанції правил юрисдикції не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Стаття 2 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) завданням адміністративного судочинства визначала захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пункт 1 частини першої статті 3 КАС справою адміністративної юрисдикції визнавав публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами частини першої статті 17 КАС (у зазначеній редакції) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Спір між сторонами виник з приводу порушення права власності позивача на квартиру внаслідок дій ТОВ «Кей-Колект» і нотаріуса, щодо реєстрації такого права за ТОВ «Кей-Колект».

Враховуючи те, що спірні правовідносини повязані з захистом права власності позивача та з належністю виконання договору іпотеки, колегія суддів вважає, що цей спір не є публічно-правовим, а тому має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова посиція ОСОБА_11 Верховного Суду висловлена у постанові від 15.05.2018 рок № 686/22036/15-ц спори про визнання незаконними та скасування рішень нотаріусів, які діяли на виконання делегованих повноважень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно розглядаються за правилами цивільного судочинства, якщо такі спори стосуються захисту цивільного права, зокрема випливають з договірних відносин, і якщо немає підстав для їх розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Інших доводів , які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

За таких підстав, відповідно до ст. 375 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишити апеляційну скаргу ТОВ «Кей-Колект» без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19.10.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_12

ОСОБА_13

ОСОБА_14