Справа № 750/7503/18
Провадження № 2/750/1953/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2018 року м. Чернігів
ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА
в складі судді Коверзнева В. О.,
учасники судового процесу:
секретар судового засідання Скакун М. Ю.,
розглянув у відкритому судовому засіданні (в порядку загального позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.
С у д в с т а н о в и в:
23.07.2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 (далі відповідач) батьком її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначила, що в 2011 2013 роках сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Після народження сина відповідач відмовився подавати до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію народження дитини, а тому в актовому запису про народження дитини батько дитини записаний за її вказівкою як матері дитини. Посилаючись на припинення сімейних відносин з відповідачем та його ухилення від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та матеріальному утриманню сина, позивач просить суд визнати відповідача батьком дитини та стягнути з нього аліменти.
У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала та наполягала на задоволенні.
Відповідач не зявився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином.
За згодою позивача, 11.10.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.
Як випливає з показань допитаних судом свідків, які повністю узгоджуються між собою, а тому вважається доведеним, в період з 2011 по 2013 рр. сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу.
26.01.2013 року позивач народила сина ОСОБА_3; у звязку з тим, що на момент народження дитини позивач не перебувала в зареєстрованому шлюбі, а відповідач не подав заяву про реєстрацію народження дитини, в актовому запису про народження ОСОБА_4 батько дитини записаний за вказівкою матері, згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8, 9).
Під час спільного проживання з відповідачем, позивач вселилася в квартиру № 20 в будинку № 21 (корпус 3) по вулиці Белова в місті Чернігові, що належить на праві власності матері відповідача (за згодою останньої), де й проживає разом із дитиною до цього часу.
Як показали свідки (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 О.), після народження позивачем дитини відповідач визнав ОСОБА_4 своїм сином і протягом певного часу займався його вихованням; у подальшому відповідач почав вживати наркотичні засоби, що негативно вплинуло на його поведінку, а також ставлення як до позивача так і до дитини. Зокрема, відповідач почав поводити себе агресивно по відношенню до позивача, влаштовував бійки та застосовував до позивача фізичну силу. Крім того, він категорично відмовився надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини.
Натепер відповідач проживає окремо; орієнтовно рік тому, він повністю припинив спілкування з позивачем і дитиною та не надає матеріальної допомоги на утримання сина, що стало причиною звернення позивача до суду з цим позовом.
Визнання відповідачем ОСОБА_3 своїм сином підтверджується також фотокартками і матеріалами відеофіксації, які приєднані до справи.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 128 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначене за рішенням суду; підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України; позов про визнання батьківства приймається судом, якщо відомості про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Оскільки батьківство відповідача по відношенню до сина позивача ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується належними та допустимим доказами, а саме: показаннями свідків і матеріалами фото- та відеофіксації, а також фактом вселення позивача разом із сином матірю відповідача в свою квартиру та надання їм цієї квартири для постійного проживання з наступною реєстрацією постійного місця проживання, є законні підстави для визнання відповідача батьком ОСОБА_9.
За приписом статті 180 Кодексу батьки зобовязані утримувати своїх дітей.
В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;
2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову.
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів ґрунтується на законі, проте враховуючи ту обставину, що сторони мають лише одну спільну дитину, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За таких обставин, предявлений позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 81, 82, 141, 142, 258, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України,
с у д в и р і ш и в:
позов задовольнити частково. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП не відомо) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце тимчасового проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП не відомо) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце тимчасового проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП НОМЕР_1) 704 грн 80 коп. у відшкодування сплаченої суми судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП не відомо) на користь держави судовий збір у сумі 704 грн 80 коп.
Заочне рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуто Деснянським районним судом м. Чернігова за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів від дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.
Суддя В. О. Коверзнев