Апеляційне провадження № 22-ц/824/863/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Київ

Унікальний номер 754/8478/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: ШаховоїО.В.( суддя-доповідач), Вербової І.М., Саліхова В.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_6,

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва, постановлену 20 липня 2018 року суддею Панченко О.М., в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом виселення.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12 липня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4 на підставі довіреності, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилався на те, що ухвала постановлена з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, яке полягало в тому, що статтю 175 ЦПК України законодавець виклав таким чином, що відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви зазначаються в позові, якщо такі здійснювалися. Вважав, що якщо таких заходів не було здійснено, то і не було відомостей, які слід би було вносити до тексту позову.

Зазначав, що законодавець передбачив процедуру, в тому числі визначення обставин справи, які підлягають встановленню, зібрання відповідних доказів, заперечення проти позову та обсяг доказів сторін в підготовчому засіданні, а відтак, висновок суду про повернення позовної заяви був передчасним.

Крім того, вказував, що суд першої інстанції грубо порушив ст. 229 ЦПК України, оскільки з'ясування обставин справи та дослідження доказів відбувається після відкриття провадження у справі на стадії розгляду справи по суті, а тому вважав, що суд першої інстанції безпідставно, з грубим порушення норм процесуального законодавства визнав неподаною та повернув позовну заяву.

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. З Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28.09.2018 №297/2018 переведено суддів Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02.10.2018 №3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03.10.2018.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

У зв'язку із зазначеним вищевказана справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

Справу розглянуто в порядку ст.369 ЦПК України без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 5 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: вимоги про виселення відповідача із спірної квартири є необґрунтованими і спростовувалися викладеними в позові обставинами; позивачем до матеріалів позовної заяви було долучено технічний паспорт на квартиру, проте, такий технічний паспорт не містив даних щодо власника квартири; до матеріалів позовної заяви не було додано відомостей щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору; позивачем зазначено про орієнтовний розрахунок суми судових витрат, проте не додано попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи (витрати на правничу допомогу адвоката); позивачем не зазначено про докази, які не могли бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

9 липня 2018 року представник позивача за довіреністю - ОСОБА_6 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, направив через засоби електронного поштового зв'язку до суду заяву, в якій виклав свої висновки та доводи щодо того, що вказані в ухвалі недоліки поданої позовної заяви не можуть бути недоліками в розумінні ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без руху повторно, надано строк для усунення недоліків, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: позивачем до матеріалів позовної заяви було долучено технічний паспорт на квартиру, проте, такий технічний паспорт не містив даних щодо власника квартири; до матеріалів позовної заяви не було додано відомостей щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору; позивачем зазначено про орієнтовний розрахунок суми судових витрат, проте не додано попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи (витрати на правничу допомогу адвоката); позивачем не зазначено про докази, які не могли бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

13 липня 2018 року представник позивача за довіреністю - ОСОБА_6 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, направив через засоби електронного поштового зв'язку до суду заяву, в якій виклав свої висновки та доводи щодо того, що вказані в ухвалі недоліки поданої позовної заяви не можуть бути недоліками в розумінні ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 20 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто позивачу /ас.ас.33-34/.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не в повному обсязі усунуті недоліки зазначені в ухвалі суду від 5 липня 2018 року та 12 липня 2018 року, оскільки викладене представником позивача в своїх заявах на виконання ухвал суду про те, що суд при ухваленні таких дійшов помилкового висновку щодо того, що позовна заява підлягає залишенню без руху, а також його посилання на те, що порушення процесуального закону на стадії прийняття позову і відкриття провадження у справі були підставами до притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності - не є виконанням вимог ухвал суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Проте апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його передчасним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України).

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Вимоги до позовної заяви викладені в статті 175 ЦПК України.

Зокрема, вказаною нормою передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_4 складена з урахуванням положень ст. 175 ЦПК України, оскільки містить всі, визначені вказаною статтею, обов'язкові реквізити. Заявлені позовні вимоги викладені в чіткій, ясній і зрозумілій формі.

Відповідно до п.п.5, 6, 7 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; може роз'яснювати учасникам справи. Які обставини входять до предмета доказування. Які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з'ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; з'ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат.

Варто звернути увагу суду на те, що ст. 229 ЦПК України передбачає, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Крім цього, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Окрім іншого, апеляційний суд також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, встановлене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання позовної заяви ОСОБА_4 неподаною та повернення її позивачеві.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-382, 384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_6, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва, постановлену 20 липня 2018 року - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді: