№ 201/7242/17
провадження 2-ві/201/25/18
УХВАЛА

23 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщева Сергія Сергійовича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче об'єднання «Созидатель», третя особа: ОСОБА_3, про визнання угоди недійсною, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче об'єднання «Созидатель», третя особа: ОСОБА_3, про визнання угоди про відступлення за договором дарування майнових прав та за заявою ОСОБА_3, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги про визнання угоди недійсною та про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщева С.С. знаходиться вищезазначена справа.

По справі постановлялися різні судові рішення.

ОСОБА_1 22 жовтня 2018 року до суду було подано заяву про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщева С.С. по вище вказаній справі. Зазначену заяву в судовому засіданні підтримав представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та просив її розглянути.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року визнано необґрунтованим заявлений відвід судді та провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді, а справу передано до канцелярії суду для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді.

Згідно встановленого законом порядку вирішення вище вказаного питання було розподілено автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судді Антонюку О.А. та передано канцелярією суду судді 23 жовтня 2018 року.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Перевіривши матеріали справи, заяву та додані до неї документи, суд вважає заяву про відвід не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Частиною 3 статті 40 ЦПК України передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Судом встановлено, що згідно встановленого законом вище вказану справу було розподілено автоматизованою системою документообігу суду для розгляду судді цього суду Федоріщеву С.С.

Раніше винесені рішення та ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська під головуванням вище вказаного судді мали місце при вирішенні конкретних цивільних справ (і цієї справи) в відповідності до норм ЦПК України.

Також судом було встановлено, що вище вказана справа надійшла до суду вперше та раніше цим суддею (Федоріщев С.С.), а тому ту ж саму справу суддя не розглядав і не розглядає, це не новий розгляд справи після скасування попереднього рішення під головуванням іншого судді, це не розгляд справи після скасування ухвали про закриття провадження в справі під головуванням цього судді, справа по суті не вирішена.

В судовому засіданні встановлено, що підстави для відводу головуючого судді, про які зазначено у заяві, фактичного зводяться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями, прийнятими суддею Федоріщевим С.С., та його повноваженнями, як головуючого у цивільному процесі, передбаченими ст. 214 ЦПК України, а оскільки дії судді при призначенні її до розгляду, розгляд заяв і клопотань, розгляд справи відповідають вимогам цивільно-процесуального законодавства, об'єктивних даних про сумніви в об'єктивності та неупередженості судді не надано та не зазначено, нічим не підтверджені сумніви та припущення не можуть бути покладені в основу задоволення відводу, законних підстав (передбачених ст. 75, 76 КПК України) для задоволення відводу немає.

Також встановлено, що підстав для відводу на які посилається заявник та з інших підстав (ст.ст 36, 37 ЦПК України) не знайшли свого підтвердження, адже такі підстави не містять в собі будь-яких відомостей, щодо можливої упередженості судді під час розгляду справи та не ставлять під сумнів його об'єктивність, також судом не було встановлено будь-яких інших обставин, які виключають участь цього судді у розгляді справи, а тому передбачених законом підстав для задоволення відводу немає.

Таким чином, заява не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для задоволення відводу немає та не встановлено, тому суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 36, 37, 40, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщева Сергія Сергійовича по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче об'єднання «Созидатель», третя особа: ОСОБА_3, про визнання угоди недійсною, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче об'єднання «Созидатель», третя особа: ОСОБА_3, про визнання угоди про відступлення за договором дарування майнових прав та за заявою ОСОБА_3, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги про визнання угоди недійсною та про визнання права власності - відмовити.

Ухвала згідно ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Антонюк