Справа № 732/843/18
Провадження № 2/732/466/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Лиманської М.В.,

в присутності секретарів Пінчук С.М., Бруй І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ільмівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,

третя особа на стороні відповідача, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області -

В С Т А Н О В И В :

11.06.2018 року представник позивача ОСОБА_2 на підставі відповідної довіреності 23.05.2018 року звернувся до суду з позовом до Ільмівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просив визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : вул. Гагаріна, 45. с. Ільмівка Городнянського району Чернігівської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3, яка померла 06.10.2007 року, за життя була головою і єдиним членом колгоспного двору - спірного будинку. У 2005 році ОСОБА_3 продала вказане домоволодіння позивачеві. Договір купівлі-продажу належним чином оформлений не був. Після цього ОСОБА_3 переїхала проживати до м. Чернігова, де померла. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася. Починаючи з січня 2005 року, позивач проживає у спірному будинку, здійснює його капітальний та поточний ремонт, обробляє земельну ділянку, сплачує за комунальні послуги, тобто безперервно, протягом 10 років, володіє та користується спірним нерухомим майном. Ще до смерті ОСОБА_3 позивач неодноразово пропонував їй нотаріально оформити відчуження на його користь спірного будинку, але через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, а потім і смерть власника будинку це не було зроблено. У зв'язку з цим позивач звертається до суду.

У судовому засіданні 25.09.2018 року представник позивача заявлені вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, позов просив задовольнити.

У судове засідання 04.10.2018 року після оголошеної судом перерви позивач та представник позивача не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. В поданій до суду заяві представник позивача просив розглянути справу у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. ( а.с. 3).

Відповідач по справі - Ільмівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не з'явився. Сільський голова Ільмівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_4 надав до суду письмову заяву від 03.07.2018 року № 234 з проханням розглянути справу без їх участі, проти позову не заперечують. ( а.с. 26 ).

Згідно положень ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання представник не з'явився, причини неявки суду не відомі. (а.с.39).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, заслухавши в судовому засіданні представника позивача, допитавши свідка, дослідивши всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про те, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного.

За даними паспорта громадянина України серії НК № 768253, виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 10 лютого 2000 року, встановлено, що його видано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в селі Ільмівка Городнянського району Чернігівської області. (а.с.4).

З довідки виконкому Ільмівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 23.05.2018 року № 217 встановлено, що станом на 1991 рік будинок № 45 в с.Ільмівка мав статус колгоспного, членами двору були: ОСОБА_3 голова двору. (а.с.10).

Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок.

За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності.

Таким чином, виходячи з положень ст.120,123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) ОСОБА_3 за життя набула у власність спірне домоволодіння.

З інформаційної довідки від 16 листопада 2017 року № 1292 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 45 по вул. Гагаріна в с. Ільмівка Городнянського району Чернігівської області не зареєстровано. День проведення технічної інвентаризації 10.11.2017 року. Житловий будинок побудовано в 1950 році. Процент готовності житла 100 %. Самочинного будівництва та перепланувань не виявлено. (а.с.8).

Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у члена цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації.

Судом встановлено, що 06.10.2007 року в місті Чернігів ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 069732. (а.с.5).

За даними інформаційної довідки Городнянської районної державної нотаріальної контори зі Спадкового реєстру від 24.09.2018 року №53413078 спадкова справа до майна померлої 06 жовтня 2007 року ОСОБА_3 не відкривалася. (а.с.29,56).

Дослідженням довідки виконкому Ільмівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 26.09.2018 року № 315 встановлено, що на момент смерті 06.10.2007 року ОСОБА_3 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 одна, інших зареєстрованих осіб в будинку не значиться (а.с.64)

Таким чином, спадщину ОСОБА_3, померлої 06.10.2007 року, ніхто не прийняв.

З довідки виконкому Ільмівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 23.05.2018 року № 215 встановлено, що ОСОБА_1 з 2005 року проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3, робив поточний та капітальний ремонт цього домоволодіння, весь час обробляв присадибну земельну ділянку. Фактично більше 10 років є власником даного домоволодіння. (а.с.9).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що позивач є його родичем. Підтвердив, що дійсно позивач безперервно більше 10 років проживає в спірному будинку, володіє ним, обробляє земельну ділянку. Він і сам деякий час у 2016 році проживав разом зі своєю сім'єю та з позивачем в цьому будинку. Зараз він з сім'єю виїхав зі спірного будинку, і в ньому залишився проживати тільки позивач.

Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Оскільки доказами справи підтверджено, що позивач добросовісно заволодів спірним будинком і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, наявні підстави для визнання за позивачем права на спірний будинок за набувальною давністю.

Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт.

Дослідженням технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 45 по вулиці Гагаріна в селі Ільмівка Городнянського району Чернігівської області, що виданий на ім'я ОСОБА_1, встановлено, що будинок з господарськими будівлями та спорудами зазначений під літерами: А-1 житловий будинок, загальною площею 45,4 кв.м., в т.ч. житловою площею 16,3 кв.м. та допоміжною 29,1 кв.м., Б-1 сарай, В-1 погріб, Г-1 сарай, № 1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа, № 3 огорожа. (а.с.6-7).

За даними звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомого майна вартість спірного житлового будинку становить 17851,00 грн. (а.с. 11 ).

Таким чином, врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі,а визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 344 ЦК України, ст. 4, 5, 17, 206, 247, 264, 268, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями №45 по вул. Гагаріна в с. Ільмівка Городнянського району Чернігівської області, який позначений у технічному паспорті на житловий будинок наступним чином: А-1 житловий будинок, загальною площею 45,4 кв.м., в т.ч. житловою площею 16,3 кв.м. та допоміжною 29,1 кв.м., Б-1 сарай, В-1 погріб, Г-1 сарай, № 1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа, № 3 огорожа.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строку з дня складання повного тексту рішення.

Суддя М.В.Лиманська