Постанова

Іменем України

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 569/12230/14-ц

провадження № 61-29534св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької

В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборна-32»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Хилевич С. В., Шимків С. С.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборна-32» (далі - ОСББ «Соборна-32») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, у якому просило стягнути з останнього заборгованість за комунальні послуги в розмірі 4 199,70 грн, яка утворилось станом на 01 липня 2014 року.

Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Рівненського міського суду

від 08 квітня 2014 року скасовано судовий наказ, виданий Рівненським міським судом 27 січня 2014 року за заявою ОСББ «Соборна - 32» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за житлово-комунальні послуги та судового збору. Зазначена обставина надає право звернутись до суду з заявою про стягнення заборгованості у порядку позовного провадження.

Позивач указує, що він є власником квартири АДРЕСА_1. 25 липня 2008 року у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровано ОСББ «Соборна - 32». Протоколами № 2 та № 5 загальних зборів мешканців будинку АДРЕСА_1

від 01 серпня 2008 року та 14 липня 2009 року відповідно, затверджено розмір членських внесків на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (Квартплати). На виконання приписів частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ОСББ «Соборна - 32» було укладено ряд договорів за якими щомісячно сплачуються кошти за отримання житлово-комунальних послуг мешканцями будинку.

01 вересня 2009 року членами об'єднання був складений акт про відмову ОСОБА_4 в укладенні з ОСББ «Соборна- 32» договору з утримання будинку та прибудинкової території.

Протоколом № 5 (пункт 3) від 14 липня 2009 року був затверджений механізм фінансового внеску громади (мешканцями будинку) для проведення капітального ремонту електромереж та щитової у житловому будинку АДРЕСА_1. Протоколом № 9 від 16 жовтня 2010 року був затверджений кошторис витрат у сумі 37 144 грн на проведення капітального ремонту системи холодного водопостачання та водовідведення у будинку. Згідно з вимогами ПРООН/МПВСР, внесок громади складає 20% від вартості проекту, а саме: 7 500 грн. 25 грудня 2013 року ОСББ «Соборна 32» направлена претензія - попередження ОСОБА_4 про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка станом на 30 вересня 2013 року складала

3 617,58 грн. 10 липня 2014 року ОСББ «Соборна - 32» відповідачу направлено акт-претензію щодо укладення договору з утримання будинку та прибудинкової території та сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги. ОСОБА_4 у порушення статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплату за надані житлово-комунальні послуги не проводить, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку сплачена не була.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 липня

2017 року у складі судді Діонісьєвої Н. М. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено позовних вимог, не надано доказів на підтвердження доводів позовної заяви.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення яким позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСББ «Соборна-32» заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 4 199,70 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позовні вимоги ОСББ «Соборна-32» про стягнення заборгованості є законними та обґрунтованими.

Апеляційний суд зазначив, що відповідач ОСОБА_4 не звертався до суду з приводу оскарження рішень ОСББ «Соборна-32» та захистом свого права співвласника.

У касаційній скарзі, яка Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зареєстрована 29 серпня 2017 року, ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неповно встановив фактичні обставини справи, зокрема, не перевірив правильності та періоду нарахування позивачем заборгованості, у рішенні не навів переконливих доказів обґрунтованості ухваленого судового рішення. Апеляційний суд також не врахував, що позивач є ветераном органів внутрішніх справ та має 50 % пільги на оплату комунальних послуг.

Касаційна скарга також містить посилання на те, що розгляд справи апеляційним судом проведено без повідомлення відповідача

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано із суду першої інстанції.

ОСББ «Соборна-32» заперечення на касаційну скаргу, обґрунтовує тим, що апеляційний суд вірно встановив всі обставини справи та дав належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам. Відповідач не надав суду доказів на спростовування доводів позовної заяви щодо його заборгованості по оплаті витрат на управління, утримання та збереження будинку. Заперечення відповідача ґрунтуються лише на його особистих поясненнях та припущеннях, які не відповідають дійсним обставинам справи.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положеннями статті 74 ЦПК України, в редакції чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, які разом із розпискою надсилаються поштою рекомендованими листами із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою яка бере участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Судова повістка має бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що призначений на 09 серпня 2017 року на 12:00 год. розгляд справи за апеляційною скаргою ОСББ «Соборна-32» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області в указаній справі, відбувся без участі відповідача ОСОБА_4

Відомості про повідомлення відповідача судом апеляційної інстанції про дату, час і місце судового розгляду, в матеріалах справи відсутні. Наявна в матеріалах справи повістка про виклик до суду без інформації щодо її вручення не свідчить про обізнаність особи щодо судового засідання.

Особи, які беруть участь у справі, згідно статті 27 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 74 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом), особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Доказів використання судом апеляційної інстанції інших засобів зв'язку для поінформування позивача матеріали справи не містять.

Таким чином, відомості про те, що позивач був належним чином повідомлений судом апеляційної інстанції про дату, час і місце судового розгляду, в матеріалах справи відсутні.

Основними засадами судочинства, відповідно до частини першої статті 129 Конституції України, визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Зазначені процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справ стосовно відповідача ОСОБА_5 порушені через непоінформованість останнього про дату і час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України, судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, рішення апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 401, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В.

В. Пророк

І.

М. Фаловська