Справа № 396/1587/18
Провадження № 2/396/648/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03.10.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря судового засідання: Корольової Ю.Г.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу №396/1587/18 за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання права власності на будинок за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будинок за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачці по справі на праві особистої власності належить жилий будинок № 87 по вулиці Мічуріна в селі Рівне на підставі договору купівлі продажу від 08 грудня 1984 року. За згодою власниці будинку позивач вселилася в житло і проживає в ньому до цього часу. В погосподасрьких книгах сільської ради позивач записана головою двору з 2003 року. Так як відповідач має похилий вік, то вона вирішила проживати в своєї онуки ОСОБА_4 в її будинку по вулиці Благодатній, 3, де і проживає до цього часу. Будинок залишила в власності позивача, дозволила проживати в ньому постійно, користуватись ним та підсобними будівлями, займати присадибну ділянку. Через деякий час позивач одружилася з сином відповідачки по справі і вони проживали в цьому ж домоволодінні, використовували будинок за призначенням, ремонтували його, використовували на власний розсуд. Відповідач не втручалася у ведення їхнього підсобного господарства, не заперечувала проти проведення поточних ремонтів, благоустрою двору, перебудови в будинку. Більше десяти років позивач з чоловіком проживають в даному домоволодінні, володіє та користується ним, являючись фактичним власником будинку, але будинок на праві власності належить відповідачці по справі, яка має вже більше вісімдесяти років, часто хворіє. Тому прохає визнати на ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Рівне, вул. Мічуріна, 87.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, на позовних вимогах наполягає, прохає позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 також в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно довідки виданої виконкомом Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області від 17.08.2018 року за № 2993 про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає та зареєстрована на території сільської ради за адресою: с. Рівне вул. Мічуріна, буд. 87 з 2003 року по даний час та згідно записів погосподасрьких книг Рівнянської сільської ради є головою даного домогосподарства з 2003 року по даний час. (а.с.4).

Відповідно до договіру купівлі продажу будинку від 08 грудня 1984 року уклали договір про таке: гр. ОСОБА_5 продав гр. ОСОБА_6 купив належний продавцю ОСОБА_5 на праві особистої власності жилий будинок, що знаходиться в селі Рівне вулиця Мічуріна, 87 і розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспу ім. Ватутіна. (а.с.6).

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

З наведеного суд приходить до висновку, що позивач більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, а тому він після більш 10 років такого володіння набув право власності за набувальною давністю на будинок за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Рівне, вул. Мічуріна, 87.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання права власності на будинок за набувальною давністю, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, права власності на домоволодіння, розташованого в селі Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: В. І. Шепетько