УХВАЛА

16.05.2018

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на будівлю механічної майстерні та швейного цеху,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з 07 серпня 2003 року перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі придбано на підставі договору купівлі - продажу від 28 лютого 2008 року земельну ділянку для ведення садівництва в обслуговуючому кооперативі «Керамік» загальною площею 1200 кв.м., що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №016035 виданого 23 червня 2008 року на ОСОБА_3.

На підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 лютого 2009 року визнано право власності за відповідачем на реконструйовану будівлю механічної майстерні та швейного цеху, загальною площею 294,2 кв.м., по вул. Чорновола, 41/2 про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав від 06 грудня 2001 року з реєстраційним номером 35398391 виданий Хмельницьким БТІ.

Придбано автомобіль НОМЕР_1, що зареєстрований за ОСОБА_3.

Зазначене майно на думку позивача є спільною сумісною власністю подружжя тому підлягає поділу рівними частками.

22 вересня 2017 року до суду з зустрічним позовом звернувся ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на будівлю механічної майстерні та швейного цеху, загальною площею 294,2 кв.м., по вул. Чорновола, 41/2 посилаючись на те, що зазначену майстерню придбано за особисті кошти.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 21 вересня 2017 року обєднано в одному провадженні первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя з зустрічним позовом ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 01 червня 2016 року накладено арешт на спірне майно, яке є предметом спору по даній справі.

Представник відповідача у судовому засіданні заявив клопотання про зустрічне забезпечення та зобовязати ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Хмельницького міськрайонного суду грошову суму у розмірі 1 000 000 грн. впродовж 10 днів з дня постановлення ухвали суду про зустрічне забезпечення посилаючись на те, що справа розглядається у суді уже понад три роки. Впродовж цього часу у ОСОБА_3 виникала необхідність у поліпшенні житлових умов шляхом продажу квартири та придбання більш якісного житла. Також, останній планував взяти кредит під заставу сауни для розвитку бізнесу, однак не зумів цього зробити через наявність судового арешту чим зазнав збитків. У нього були покупці на земельні ділянки та гаражі, проте він не мав змогти реалізувати їх через наявність арешту. Тому заходи забезпечення позову уже спричиняють та можуть спричинити великі збитки відповідачеві. Позовні вимоги щодо стягнення грошових коштів позивачкою уже зменшені майже вдвічі.

На даний час ОСОБА_1 ніде не працює, у власності нерухомого майна немає, а тому можливі збитки, які вона уже заподіяла та продовжує заподіювати відповідачеві їй не буде з чого відшкодувати.

Позивач за первісним позовом у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про зустрічне забезпечення.

Заслухавши клопотання представника відповідача, думку учасників процесу, зважаючи на обставини справи суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вимогами ст.154 ЦПК України визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

2. Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

3. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд вважає, що представником відповідача не наведено для суду переконливих аргументів та доказів які обґрунтовують клопотання про застосування зустрічного забезпечення по даній справі щодо зобовязання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Хмельницького міськрайонного суду грошової суми у розмірі 1 000 000 грн.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги обставини справи суд вважає, що клопотання є необґрунтованим тому не достатньо підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 155 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя С.Л. Стефанишин