Справа № 523/4710/18
Провадження №2/523/2995/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.04.2018р. звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власницею вказаної квартири. Відповідач є колишнім її чоловіком. З грудня 2014 року відповідач фактично припинив проживати за вищевказаною адресою, пішла жити за іншою адресою, яка позивачу не відома. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідача в квартирі приводить до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів та порушує права позивача щодо розпорядження та користування належним майном на свій розсуд.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, викликалася належним чином, поштові повідомлення повернулися з зазначенням «за закінченням терміну зберігання». В силу вимог ч.7 ст.128 та ч.10 ст.130 ЦПК України та неповідомлення відповідачем адреси фактичного місцезнаходження, суд прийшов до висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності відповідача.

З письмової згоди представника позивача справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно договору дарування від 14.08.2002р., посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар ізольовану двокімнатну квартиру, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Сьома Пересипська, будинок під №9, квартира під №59 (а.с.5)., та 06.09.2002р. зареєстрована в КП ОМБТІ під №548-стр.139-кн.418пр.(а.с.6).

Згідно довідки від 29.03.2018 р. (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) на житловій площі в квартирі №59 в будинку №9 на вул.Сьомій Пересипській в м.Одесі зареєстровані: ОСОБА_1-власник ОСОБА_5- донька власника, ОСОБА_2-чоловік, який зареєстрований за вищевказаною адресою з 12.07.2000 р. (а.с.15).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 14.12.2017р., позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, шлюб, зареєстрований 18.07.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради, актовий запис №545, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвано. Рішення набрало законної сили 27.12.2017р.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з актом про не проживання особи за місцем реєстрації, складеним 06.09.2018р. сусідами ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, підписи яких завірені керівником дільниці №5 КК «Суворовський» ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_2 з жовтня 2015 року не проживає в квартирі №59 в будинку №9 на вул.Сьомій Пересипській у м.Одесі.

Згідно з нормами ч.1 ст.156 ЖК України, члени сімї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди користування цим приміщенням. Частина 4 цієї же статті вказує, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.7 Закона України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивача того факту, що відповідач по справі понад один рік не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом, тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 273,280, 281,282,284, 354-355, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Дане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку в квартирі №59 в будинку №9 на вул.Сьомій Пересипській в м.Одесі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його складення та підписання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення складено 05.10.2018 р.

Суддя: