Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Дідук С. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

22.10.2018 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, заборонити наближатися до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 на відстань 100 м.

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб 12.12.2012 р., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу виданого Калінінським районним управлінням юстиції у м. Донецьку (актовий запис № 614 від 12.12.2012 р.).

Подружжя мас спільних дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 р.н, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5

Заявник разом із заінтересованою особою та дітьми зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_2. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 137330648 від 11.09.2018 р. дана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_2, розмір часток: 1/1.

На час звернення до суду з даною заявою ОСОБА_2 проживає окремо.

Заявниця посилається на те, що протягом останніх років, починаючи з 2014 р. з боку кривдника ОСОБА_2, часто проявляється агресивна поведінка до заявниці, що виражається у фізичному, психологічному та економічному насильстві.

ОСОБА_2 неодноразово наносив тілесні ушкодження, штовхав, говорив образливі, нецензурні слова, погрожував фізичною розправою та систематично погрожував вигнати її з квартири. У зв'язку із зазначеним, заявник неодноразово зверталася до поліції.

07.04.2016 р. ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що 05.04.2016 р. ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження, звернулася із заявою до поліції. Як вбачається з висновку інспектора Подільського ГУ НП України в м. Києві старшого сержанта поліції Шапочки Я.Ю. № 12194, 05.04.2016 р. за заявою ОСОБА_1 було викликано патруль поліції, через те, що «чоловік хуліганить».

Згідно з висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 885/Ж від 05.04.2016 р., 05.04.2016 р. приблизно о 08:45 ОСОБА_2 наносив удари кулаками в голову, в живіт, по руках (коли прикривала голову), зірвав сережки з вух. Ушкодження, що виникли в результаті знущань кривдника експерт віднесла до легких тілесних ушкоджень.

08.04.2016 р. Подільським управлінням поліції ГУ НП України в м. Києва було відкрито кримінальне провадження, внесено до ЄРДР за № 0002520 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Проте, 21,04.2016 дане кримінальне провадження було закрите (копія постанови про закриття додається).

18.12.2016 р. - ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_1 в ніс і пошкодив його. ОСОБА_1 було викликано поліцію, однак в останній момент вона злякалася погроз чоловіка і сказала поліції, що сама впала і вдарилася носом. Відповідно до копії протоколу від 29.08.2017 р. складеного слідчим Подільського УП ГУНГ1 в м. Києві, ст.лейтенанта поліції Смілянського А.О., ОСОБА_2 починаючи з 2014 р. систематично здійснює моральне, психологічне та фізичне насильство щодо заявниці.

07.07.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до поліції щодо побиття її чоловіком (копія рапорту від 07.07.18 додається). В той же день, 07.07.2018 року ОСОБА_2 відібрав гаманець з грошима і поїхав на 12 днів, фактично залишив заявницю з дітьми без засобів існування. Гаманець з грошима так і не був повернутий.

Відносно даних подій постановою Подільського районного суду від 05.09.2018 р. по справі № 758/11582/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП (копія постанови - додається).

28.08.2018 р. ОСОБА_2 повернувся до квартири і почав знову вести себе агресивно, лаявся, обзивав заявницю грубими словами, погрожував знову зламати ніс, вигнати її на вулицю «спати під смітником». ОСОБА_1 була налякана і закрилася з дітьми в кімнаті, у відчаю написала на своїй сторінці у «Фейсбуці» повідомлення, де прикріпила своє фото 2016 р. з видимими ушкодженнями носа. ОСОБА_2, після того як побачив дане повідомлення, заявив, що якщо дане повідомлене не буде видалене, то заподіє шкоду життю заявниці. У зв'язку з вищевикладеним, заявницею було викликано поліцію.

Постановою Подільського районного суду від 05.09.2018 р. по справі № 758/11643/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Заінтересована особа ОСОБА_9 ніде офіційно не працює, фактично не допомагає утримувати і доглядати чотирьох дітей. На даний час не проживає з заявницею і дітьми, а з його слів від'їхав до своєї матері в АДРЕСА_4. Не зважаючи на це, заявниця кожної миті боїться, що чоловік повернеться додому і почне її знову кривдити.

У ході підготовки до подачі до суду даної заяви про видачу обмежувального припису, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що дана квартира за адресою: АДРЕСА_2, в якій зареєстрована та проживає заявниця з дітьми, є предметом іпотеки з 10.10.2013 р. Про даний факт, та про значну суму позики, яку оформив її чоловік ОСОБА_2, їй не було відомо. Дана обставина спричинила моральні страждання у ОСОБА_1 та невпевненість щодо свого майбутнього та майбутнього своїх неповнолітніх дітей.

Посилаючись на те, що протягом довгого часу заявниця заради дітей продовжувала вірити обіцянкам кривдника виправитись, налагодити сімейну атмосферу та жити в злагоді, але ОСОБА_2 не тільки на припинив знущання, але став реагувати ще частішими та жорстокішими випадами агресії, а також на те, що не маючи змоги більше терпіти систематичні знущання з боку чоловіка, а неодноразові заяви до поліції не дали результату, заявниця змушена звернутися до суду з даною заявою для отримання обмежувального припису відносно її чоловіка.

Заявник та заінтересована особа у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності заявника ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви та за погодженням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви у зв'язку з наступним.

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких в т.ч. - подружжя.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб 12.12.2012 р., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу виданого Калінінським районним управлінням юстиції у м. Донецьку (актовий запис № 614 від 12.12.2012 р.)( а.с.13).

Подружжя має спільних дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 р.н, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 та спільно проживають однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.14-17)

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 137330648 від 11.09.2018 р. дана квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_2, розмір часток: 1/1.( а.с. 18).

ОСОБА_1 та діти зареєстровані та проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 21-22).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 неодноразово наносив тілесні ушкодження, штовхав, говорив образливі, нецензурні слова, погрожував фізичною розправою та систематично погрожував вигнати її з квартири, заявниця неодноразово зверталася до поліції( а.с. 26-34).

Постановою Подільського районного суду від 05.09.2018 р. по справі № 758/11643/18 ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП. ( а.с. 35).

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Як наголошує п.3, 6, 7, 8 ч.1,ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та проти дію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про наявність підстав для видачі обмежувального припису за заявою ОСОБА_1

Разом з тим, заходи, які просить встановити ОСОБА_1, не можуть бути застосовані у конкретному випадку з огляду на наступне.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 137330648 від 11.09.2018 р. квартира, у якій ОСОБА_1 просить заборонити перебувати ОСОБА_2 та до якої просить заборонити йому наближатися на відстань менше 100 м, належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Зважаючи на непорушність принципу права власності, суд не можу заборонити власнику квартири наближатися до неї та входити до неї.

У конкретному випадку захист скривдженої особи можливий у інший, передбачений ст.26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» спосіб.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, яким заборонити ОСОБА_2 перебувати та наближатися до місця проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_3 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 5 листопада 2018 року

Суддя Т. В. Войтенко