Провадження № 2/234/3396/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Пікалової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко К.П.,

позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу № 234/12529/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.08.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя не склалося, сімейні відносини припинені з січня 2018 року через відсутність порозуміння. Примирення між ними не можливе. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_4.

Позивачка у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Просила розглянути справу на підготовчому засіданні та після реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_1». В разі задоволення позовних вимог не бажала стягувати судовий збір з відповідача на її користь.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Просив розглянути справу на підготовчому засіданні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони 03.08.2002 року зареєстрували шлюб у ВРАГС Краматорського МУЮ Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в січні 2018 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ст 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову характеру, тобто 352 грн. 40 коп.

Також, позивачка не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 81, 141, 142, 174, 200, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 24, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 03 серпня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 484.

Після реєстрації розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 - прізвище «ОСОБА_1».

Повернути ОСОБА_1 із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого через ТВБВ 10004/0280 за квитанцією № 66 від 10.08.2018 року в сумі 704 грн. 80 коп., тобто в розмірі 352 /триста п'ятдесят дві/ грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд (Перехідні положення п.п. 15, 15.5), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, іпн НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення ухвалене й надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: Н. М. Пікалова