УХВАЛА

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 760/15287/15-ц

провадження № 61-28452св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П. розглянув справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - AS «PrivatBank» про визнання майна особистою приватною власністю за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про затвердження мирової угоди,

ВСТАНОВИВ :

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_6 право особистої приватної власності на грошові кошти, вкладені в субординований капітал «PrivatBank» в розмірі 300 000 євро, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в банку AS «PrivatBank» згідно з договором № SAMRI4859 вкладу в суборендований капітал банку від 16 серпня 2013 року та відсотків за договором. Вирішено питання про судовий збір. У решті вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, виходив із того, що вкладені ОСОБА_5 в суборендований капітал AS «PrivatBank» грошові кошти були набуті позивачем унаслідок продажу особистого майна.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Скасовано заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Апеляційний суд скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, виходив із недоведеності позовних вимог.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року, у якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно поновив відповідачу строк на апеляційне оскарження та переглянув справу за апеляційною скаргою відповідача, яка останнім подана із пропуском строку на апеляційне оскарження. Також апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу відповідача на підставі припущень, зазначених в апеляційній скарзі про те, що земельна ділянка та будинок в смт Козин Київської області були придбані ним та позивачем за час шлюбу та є спільним сумісним майном так як ОСОБА_5 мав власні заощадження в банківських установах, а також доходи від відчуження автомобілів і паркінгу. Однак, жодного доказу на підтвердження наявності у відповідача заощаджень або доходів від відчуження майна наявних на момент внесення депозиту заявник не надав. Відтак, апеляційний суд не застосував до виниклих правовідносин статтю 57 СК України, яка визначає особисту приватну власність одного з подружжя.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із Солом'янського районного суду м. Києва.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції та передана для розгляду колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У червні 2018 року на адресу суду касаційної інстанції від сторін по справі надійшла заява про затвердження мирової угоди.

У липні від ОСОБА_5 надійшли зави про те, що він відмовляється від укладеної між ним та позивачем мирової угоди від 08 серпня 2018 року, мотивуючи це тим, що позовні вимоги ОСОБА_6 він не підтримує , набуте сторонами майно у шлюбі, є спільною сумісною власністю сторін.

Відповідно до положень частини першої статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Згідно із частиною першою та другою статті 207 ЦПК України мирова угода укладається між сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує розгляд справи (пункт 1 частини п'ятої статті 207 ЦПК України).

Оскільки зі змісту поданої до суду мирової угоди вбачається, що умови угоди суперечать закону, то колегія суддів вважає, що у визнанні мирової угоди необхідно відмовити продовжити судовий розгляд справи.

Керуючись статтями 207, 408 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у визнанні мирової угоди в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - AS «PrivatBank» про визнання майна особистою власністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

В. М. Коротун

В. П. Курило