Номер провадження: 22-ц/785/3021/18
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.10.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря - Озарчук В.С.

з участю: позивачки ОСОБА_2 і її представника

розглянула у відкритому судовому в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Петровська Н.В. про визнання заповіту недійсним і встановлення факту родинних відносин,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

29.05.2013 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, а саме: визнання недійсним заповіту ОСОБА_5, який посвідчено 11.08.2011 року приватним нотаріусом Петровською Н.В. з підстав ст. 225 ч.1 ЦК України (правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені).

10.12.2013 року позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог і просила встановити в судовому порядку факт родинних відносин між нею та ОСОБА_5

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме: суд встановив факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 і відмовив у у задоволенні позову про визнання заповіту недійсним.

Позивачка ОСОБА_2 не погодилась із рішенням суду від 08.09.2017 року і подала апеляційну скаргу, яка прийнята до провадження апеляційного суду.

09.10.2018 року до суду апеляційної інстанції подано клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Суд першої інстанції необґрунтовано послався в рішенні на висновок судово-психіатричної експертизи №238 від 06.06.2017 року КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я», який є недопустимим доказом і суперечить нормативно-правовим документам, В експертний висновок внесена завідомо неправдива інформація і він містить необґрунтовані припущення. У висновку є посилання на неналежні та недопустимі докази. Висновок належним чином не завірений. Відповідно до ст. 105 ч.1 п.2 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. Матеріали справи містять письмові докази, зокрема медичну документацію, пояснення свідків, які необхідні для проведення експертизи.

Перед експертами, на думку позивачки, слід поставити такі питання: чи могла ОСОБА_5 в момент вчинення нею заповіту, посвідченого 11.08.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською Н.В., усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також чи могла ОСОБА_5 в момент встановлення інвалідності 13.09.2006 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Відповідачка і її представник у засідання колегії суддів 12.10.2018 року не з'явились, подали заяву про розгляд клопотання про призначення експертизи за відсутності відповідача, в заяві зазначили, що батько позивачки і її представника працював в СМЕ м. Києва, у зв'язку з чим у відповідача є сумніви щодо об'єктивного розгляду і проведення експертизи саме в м. Києві, а тому проведення експертизи слід призначити у будь-якій експертній установі, окрім експертної установи в м. Києві.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Клопотання підлягає задоволенню частково зважаючи на наступне.

Призначення експертизи судом є обов'язковим у разі подачі клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: психічний стан особи (ст. 105 ч.1 п.2 ЦПК України).

В суді заявлені позовні вимоги провизнання недійсним заповіту, вчиненого ОСОБА_5, який посвідчено 11.08.2011 року з підстав ст. 225 ч.1 ЦК України (правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені)

Зважаючи на викладене, у справі необхідно встановити психічний стан особи, заповідача ОСОБА_5 у зв'язку з чим призначення експертизи судом є обов'язковим.

Позивачка просить поставити на експертизу наступні питання: чи могла ОСОБА_5 в момент вчинення нею заповіту, посвідченого 11.08.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською Н.В., усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також чи могла ОСОБА_5 в момент встановлення інвалідності 13.09.2006 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ст. 103 ч.4 ЦПК України).

Питання про те, чи могла ОСОБА_5 в момент встановлення інвалідності 13.09.2006 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не підлягає включенню до переліку питань з метою проведення експертизи, оскільки не стосується предмету спору.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд, з урахуванням обставин справи, має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза), ст. 103 ч.3 ЦПК України.

Доводи і заперечення відповідачки та її представника стосовно сумнівів щодо об'єктивного розгляду і проведення експертизи саме в м. Києві через те, що батько позивачки і її представника у свій час працював в СМЕ м. Києва, у даному випадку, не є достатньо обґрунтованими.

Так, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків (ст. 102 ч.ч.1,7 ЦПК України).

У встановленому законом порядку, за наявності обґрунтованих підстав, відповідачка і її представник можуть заявити відвід експерту.

Оскільки в суді першої інстанції призначалась посмертна судово-психіатрична експертиза і експертами надано висновок №238 від 06.06.2017 року (а.с.142-146 т.6) про можливість надання висновку лише після надання додаткових матеріалів, тобто

Фактично не надано висновок на питання суду про те, «чи страждала ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в момент укладення нею заповіту, посвідченого 11.08.2011 року приватним нотаріусом будь-яким розладом психічної діяльності і якщо так, чи могла ОСОБА_5 в момент укладення нею заповіту 11.08.2011 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?», у даному випадку йдеться не про повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, а про первинну експертизу.

Відповідно до ст. 113 ч.2 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Колегія суддів попереджає осіб, які беруть участь у даній справі, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (ст. 109 ч.1 ЦПК України).

Зважаючи на те, що експерта установа знаходиться в м. Києві, експертам необхідно надати матеріали цивільної справи, для проведення експертизи і виготовлення експертного висновку необхідний певний час, провадження у справі, на час проведення експертизи, підлягає зупиненню.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 103, 104, 108, 109, 252, 253, 368 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи - задовольнити частково.

Призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання:

Чи могла ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в момент вчинення нею заповіту, посвідченого 11.08.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською Н.В., усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Посмертну судово-психіатричну експертизу провести на підставі матеріалів цивільної справи.

Проведення посмертної судово-психіатричної експертизи доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (04655, м. Київ, вул. Кирилівська,103-а)

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновка, а також за дачу завідомо неправдивого висновка за ст. ст. 384, 385 КК України.

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи.

Зупинити провадження у справі до дачі експертами висновку.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у частині зупинення провадження у справі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали суду апеляційної інстанції складено 16.10.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова