МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________________________________________________ Справа №521/5922/18
Номер провадження №2-о/521/213/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня 2018 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

судді Маркарової С.В.

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Малиновське обєднане управління ПФУ в м.Одесі про встановлення факту належності трудової книжки,-

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 року ОСОБА_2 звернулась із заявою, в якій просила встановити факт належності їй трудової книжки, виданої на імя «Коротич Елены Геннадиевны» серія БT-I №0695715 від 20.07.1983 року.

В обґрунтування заяви заявник послалась на те, що у звязку із розбіжностями у написанні її прізвища у трудовій книжці та документі, який посвідчує особу, вона не може оформити пенсію.

Іншого способу захисту порушеного права, крім звернення до суду із зазначеною заявою вона не має.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала клопотання, згідно якого заяву підтримала, просила розглянути її без участі заявника.

Заінтересована особа - Малиновське обєднане управління ПФУ в м.Одесі в судове засідання не зявилось, повідомлено про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №797), про причини неявки не повідомило, заяв про відкладення розгляду справи не надавало.

Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Юридичні факти, які встановлюються судом прямо передбачені ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Окрім того, в порядку частини другої зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зазначене узгоджується із Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, за якою, зокрема, при розгляді справи про встановлення відповідно до ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Вищевказані вимоги закону можуть бути застосовані за аналогією і до трудових книжок, оскільки трудова книжка за змістом статті 48 КЗпП є основним документом про трудову діяльність працівника, за записами у трудовій книжці обчислюють стаж, у тому числі спеціальний, за період до введення системи персоніфікованого обліку. Трудова книжка підтверджує досвід, кваліфікацію і право працівників на пільги при призначенні спеціальних пенсій, виплат за вислугу років тощо.

Якщо в трудовій книжці допущена помилка і працівник продовжує працювати на підприємстві, де видана трудова книжка, то така помилка виправляється на підприємстві шляхом внесення виправлень.

В ситуації, коли внесення виправлень до правовстановлюючого документа є не можливим, особи має права звернення із заявою про встановлення факту належності трудової книжки оскільки спір фактично відсутній, а особа позбавлена іншого способу захисту порушеного права.

Судом встановлено, що у заявника наявна трудова книжка серії БT-I №0695715 від 20.07.1983 року, оформлена російською мовою на «Коротич Елену Геннадиевну».

За свідоцтвом про розірвання шлюбу від 03.04.1985 року, актовий запис №121 шлюб між ОСОБА_3 та заявником розірваний 15.02.1984 року.

11.04.1986 року між заявником та ОСОБА_4 укладений шлюб, після реєстрації якого заявник змінила прізвище на «Злобіна» (свідоцтво про шлюб від 11.04.1986 року, актовий запис №504), паспорт громадянина України.

Трудова книжка заявника заведена 20.07.1983 року державним органом, який на теперішній час не є діючим, відповідно, внесення виправлень до трудової книжки не представляється обєктивно можливим.

На час розгляду справи ОСОБА_2 позбавлена права на отримання пенсійних виплат через розбіжність у написанні її прізвища у паспортні та трудовій книжці.

Від встановлення факту належності заявнику трудової книжки залежить зміна її прав.

Заперечень проти встановлення юридичного факту від заінтересована особа не надходило.

Іншого способу відновлення порушеного права заявника судом не встановлено.

Встановлення юридичного факту не повязано із послідуючим вирішенням спору.

При таких обставинах, суд вважає, що вищевказаний факт є доведеним в процесі розгляду справи та підлягає встановленню за рішенням суду.

Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Керуючись Розділом 4 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Малиновське обєднане управління ПФУ в м.Одесі про встановлення факту належності трудової книжки задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, трудової книжки, виданої на імя «Коротич Елены Геннадиевны» серія БT-I №0695715 від 20.07.1983 року.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України:

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст рішення виготовлений 16.10.2018 року.