Провадження № 2/752/5844/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2018 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з нерухомого майна,-

Встановив

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з нерухомого майна.

Мотивувала свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

При спробі здійснити продаж зазначеної квартири, позивачем було з'ясовано, що на квартиру було накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві № АК 230457 від 25 квітня 2005 року.

З листа Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 27.08.2018 року за № 26274 вбачається, що позивач має право звернутися до суду щодо зняття арешту з вказаної квартири, натомість в рамках якого виконавчого провадження здійснено обтяження не зазначено.

Позивач просить суд прийняти рішення, яким зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований 04 травня 2005 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 1941248, реєстратором Друга Київська державна нотаріальна контора на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві № АК 230457 від 25 квітня 2005 року.

Позивач надіслав до суду клопотання слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Представник відповідача - Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого 03 вересня 1996 року державним нотаріусом Двадцять другої київської державної нотаріальної контори Ковток А.І., зареєстровано в реєстрі за № 1-3564 є власником квартири АДРЕСА_1.

На підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві № АК 230457 від 25 квітня 2005 року на квартиру АДРЕСА_1, який зареєстрований 04 травня 2005 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 1941248, реєстратором Друга Київська державна нотаріальна контора.

З листа Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 27.08.2018 року за № 26274 вбачається, що позивач має право звернутися до суду щодо зняття арешту з вказаної квартири, натомість в рамках якого виконавчого провадження здійснено обтяження не зазначено.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Тобто чинним Цивільним кодексом України передбачена можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном у способи передбачені статтями 387, 388, 392, 393 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження(крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу(посадовій особі), який його видав, арешт накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідачем не надано суду доказів наявності існування виконавчого провадження за матеріалами якого ОСОБА_1 є боржником і існують обставини, які б свідчили про законність існування арешту щодо її нерухомого майна.

Обираючи спосіб захисту свого права у формі пред'явлення вимог про зняття арешту з майна та виключення відповідного запису із відповідного реєстру заборон, позивачем переконливо доведено такі вимоги, а посилання на необхідність застосування норм Глави 29 «Захист права власності» Цивільного кодексу України є вірними і обґрунтованими, що надає суду підстави дійти категоричного висновку про доведеність таких вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги повністю.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Росії, проживаючої за адресою: 03045, АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03045, м. Київ, вул. Ломоносова, 22/15) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований 04 травня 2005 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 1941248, реєстратором Друга Київська державна нотаріальна контора на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві № АК 230457 від 25 квітня 2005 року.

Стягнути з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704(сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя А.Новак