Справа № 128/1690/15-ц
Провадження № 22-ц/772/2029/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 рокуСправа № 128/1690/15-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 серпня 2018 року про повернення матеріалів його скарги на дії державного виконавця, постановлену зі складенням її повного тексту 17 серпня 2018 року у м. Вінниці суддею цього суду Бессараб Н. М.,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця, підписана від його імені ОСОБА_4.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 серпня 2018 року матеріали цієї скарги повернуто позивачу, оскільки вона подана особою, яка не має права її підписувати.

Не погодившись з цією ухвалою, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати, а скаргу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Указу Президента України № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Вінницької області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Вінницького апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у м. Вінниці.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала віднесена до переліку, визначеного ч.2 ст. 369 ЦПК України, тому апеляційна скарга на неї розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що скаргу підписано 14 серпня 2018 року ОСОБА_4 як представником, який діє від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності (а. с. 5).

Відповідно до приєднаної до скарги довіреності від 08 травня 2015 року ОСОБА_3 уповноважив громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вести від його імені справи в усіх державних установах, кооперативних, громадських, приватних організаціях, представляти його інтереси у будь-яких судових установах України з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо. Довіреність видана строком до 08 травня 2018 року (а. с. 6).

20 липня 2016 року ОСОБА_5, діюча на підставі довіреності від 08 травня 2015 року, від імені ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_4 представляти інтереси ОСОБА_3 в будь-яких судових установах України з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо. Довіреність видана терміном до 08 травня 2018 року (а. с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України встановлено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі викладених норм права та досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення скарги відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки її підписано ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреностей від 08 травня 2015 року та від 20 липня 2016 року, проте термін дії вказаних довіреностей станом на день звернення з цією скаргою до суду, тобто 14 серпня 2018 року, закінчився, отже скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

Системний аналіз вказаних вище норм процесуального права дає підстави для висновку, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає строк для усунення недоліків серед іншого у випадку, якщо до позовної заяви, яка підписана представником позивача(скаржника), не додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача(скаржника), а не тоді, коли така довіреність прострочена, а тому відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був надати скаржнику строк для усунення недоліків для того, щоб перевірити чи дійсно особа, яка підписала скаргу, не мала права цього робити.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 дійсно є повноважним представником скаржника ОСОБА_3, що підтверджується довіреністю від 22 травня 2018 року, оскільки до скарги, поданої до Вінницького міського суду Вінницької області 14 серпня 2018 року, цієї довіреності не було додано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вказане рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко

Текст постанови виготовлено 08 жовтня 2018 року.