УХВАЛА

16 жовтня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси під головуванням судді Єршової Л.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 Миколаївська про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Єршової Л.С. слухається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, у якому позивач просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на ? частину автомобіля Фольксваген Туарег, д/н НОМЕР_1, 2008 року випуску; право власності на ? частину квартири № 39 у корпусі 8 в будинку 11 по вулиці Армійській в місті Одесі; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки половину вартості 30% у статутному фонді ТОВ «Аква-Стейт» () у сумі 75 000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки половину вартості 50% у статутному фонді ТОВ «Унітерра-Плюс» () у сумі 675 000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки судові витрати.

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 з заявою по зазначеній цивільній справі, в якій просить суд застосувати заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на: ? частину автомобіля Фольксваген Туарег, д/н НОМЕР_1, 2008 року випуску; на ? частину квартири №39 у корпусі 8 в будинку 11 по вулиці Армійській у м. Одесі; половину 30% частки у статутному фонді ТОВ «АКВА-СТЕЙТ» (); половину 50% частки у статутному фонді ТОВ «УНІТЕРА-ПЛЮС» ().

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, позивач ОСОБА_1 у вище зазначеній заяві про забезпечення позову не довела існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В заяві відсутнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні докази належності майна відповідачу та дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 Миколаївська про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення суддею, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги в порядку встановленому ст. 354 та п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Л.С.Єршова