Справа № 663/2908/18
Провадження № 2-з/663/21/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Скадовськ Херсонської області

Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря Ващук О. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Скадовського районного суду Херсонської області, заяву адвоката ОСОБА_1 діючої в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в особі адвоката ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення позики в сумі 281 500 грн.

Ухвалою судді від 26.09.2018 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 18.10.2018.

09.10.2018 до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_4 транспортні засоби.

Вимоги обґрунтовує тим, що вчинення відповідачкою дій щодо відчуження належного їй майна може утруднити в подальшому виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України одним і з видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В частині 3 статті 150 ЦПК України зазначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 poкy № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також згідно з вказаною Постановою, забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами. Заявник звертаючись з клопотанням про забезпечення позову також повинен зазначити відомості щодо наявності, найменування, місцезнаходження рухомого та нерухомого майна у відповідного учасника процесу, до якого заходи забезпечення позову будуть застосовані, а також доказів вартості такого майна.

Разом з тим, з відповіді Регіонального сервісного центру в Херсонській області № 31/21/6-4812 від 26.09.2018 не вбачається підтвердження чи спростування належності транспортних засобів, питання про накладення арешту яких просить вирішити представник позивача, особі, яка має статус відповідача по справі. Запитувачу інформації рекомендовано повторно звернутися до Регіонального сервісного центру МВС України в Херсонській області в порядку, передбаченому ПКМУ № 260-2016, у звязку з невідповідністю запиту вимогам, а також встановленій формі, визначеними Постановою КМУ № 260 від 25.03.2016 «Деякі питання надання інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників».

Вказане спростовує доводи представника позивача щодо неможливості отримання інформації по вищевказаному рухомому майну, оскільки така інформація може бути отримана шляхом звернення до відповідного державного органу у порядку та формі встановленими чинним законодавством.

Отже суд відмовляє у задоволенні заяви про накладення арешту на сідловий тягач DAF, 2002 року випуску, державний номер ВТ 4336ВВ, номер шасі XLRTE47XS0E596955 та причіп бортовий SCHWARZMUELLER, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер шасі VAVSAP338YH155190, з підстав не надання доказів належності їх особі, яка має статус відповідача по справі.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_1 діючої в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Скадовський районний суд Херсонської області протягом пятнадцяти днів з моменту її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її оголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області ОСОБА_5