Справа № 618/985/18
Провадження № 2/618/275/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Дворічанський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання - Рябенко Л. В., розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду смт Дворічна у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, Камянської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, Камянської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 01 серпня 1992 року по 09 квітня 2002 року вона працював та була членом радгоспу «Дворічанський» Дворічанського району Харківської області, (який 30 листопада 1994 року було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Дворічанське», потім 05 травня 2000 року реорганізовано в дочірнє підприємство (ДП) «Агросоюз» товариства з обмежено відповідальністю (ТОВ) «Восточная зернова компанія»). 15 листопада 1994 року КСП «Дворічанське» був наданий ОСОБА_2 акт на право колективної власності на землю серії ХР-09-00-000408. Хоча позивача і було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), під прізвищем ОСОБА_3 (до реєстрації шлюбу), однак з невідомих причин сертифікат на земельну частку (пай) на її імя не виготовлявся. Позивач вважає, що відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» вона має право на земельну частку (пай), оскільки на момент розпаювання землі була членом КСП «Дворічанське». Позивач протягом багатьох років зверталася з заявами про відділення їй земельного паю, як члену колгоспу, до всіх можливих інстанцій, але чіткої відповіді до теперішнього часу отримати не змогла, у звязку з чим просить поновити строк звернення до суду, причину пропуску строку вважає поважною.

В підготовче засідання позивач не зявилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд розглянути справу за її відсутності.

Представник Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області в підготовче засідання не зявилася, надавши заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, просила розглянути справу без участі представника Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області.

Представник Камянської сільської ради Дворічанського району Харківської області в підготовче засідання не зявився, надавши заяву в якій позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу без участі представника сільської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих нею доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ВЛ №299878 від 09 листопада 1995 року, виданого Камянською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_3 09.11.1995 року уклала шлюб з ОСОБА_4, після укладення шлюбу змінила своє прізвище на ОСОБА_4.

Відповідно до записів трудової книжки дата заповнення 13 марта 1997 року, ОСОБА_5 у період часу з 01 серпня 1992 року по 09 квітня 2002 року була членом радгоспу «Дворічанський» (який 30 листопада 1994 року було реорганізовано в КСП «Дворічанське», потім 05 травня 2000 року реорганізовано в дочірнє підприємство (ДП) «Агросоюз» товариства з обмежено відповідальністю (ТОВ) «Восточная зернова компанія»). (а. с. 7-8)

Згідно з архівною довідкою №01-31/70 від 31 січня 2018 року, виданої архівним відділом Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, з 30 листопада 1994 року згідно з рішенням виконавчого комітету Дворічанської районної ради народних депутатів від 30.11.1994 №254 та рішенням загальних зборів працівників колгоспу (протокол від 30.11.1994 №1) радгосп «Дворічанський» реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Дворічанське». З 05 травня 2000 року згідно з розпорядженням голови районної державної адміністрації від 14.01.200 №0010032 та рішенням загальних зборів членів КСП (протокол від 17.05.2000 №2) КСП «Дворічанське» реорганізовано в дочірнє підприємство (ДП) «Агросоюз» товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Восточная зернова компанія») так у документах.

Відповідно до довідки відділу у Дворічанському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області №29-20-0.23,17-1106/108-18 від 03 вересня 2018 року, ОСОБА_2 на право колективної власності на землю видано колективному сільськогосподарському підприємству «Дворічанський» Камянської сільської ради Дворічанського району серія ХР -09-00-000408 від 15 листопада 1994 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №9. Розмір земельної частки паю згідно справи по паюванню земель колективної власності по КСП «Дворічанський» становить 15,87 в умовних кадастрових га. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не обліковується запис щодо отримання сертифіката на імя ОСОБА_3.

Згідно з довідкою відділу у Дворічанському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області №29-20-0.23,17-868/108-18 від 09 липня 2018 року, ОСОБА_3 включена до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства «Дворічанський» Камянської сільської ради Дворічанського району. Згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею не обліковується запис щодо отримання державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_1.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власніст сільскогосподарськими підприємствами і організаціями» № 720/95 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно з п. п. 4, 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95, розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до абзацу 2 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); .

Відповідно до ч. 3 ст. 1 вищезазначеного Закону, право особи па земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд визнає поважною причиною пропуску строку звернення позивача до суду, вважає за необхідне поновити цей строк.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд розяснює представникам відповідачів наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі ч. 3 ст. 129 Конституції України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарськими підприємствами і організаціями» від 08.08.1995 р. №720/95, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 13, 19, 81, 127, 197, 200, 206, 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 28, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як членом колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Дворічанське» Камянської сільської ради Дворічанського району Харківської області, право на земельну частку (пай) на території Камянської сільської ради Дворічанського району Харківської області, площею 15,87 в умовних кадастрових гектарів - розмір земельної частки (паю) по колективному сільськогосподарському підприємству «Дворічанське» Камянської сільської ради Дворічанського району Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов