Справа № 591/5407/18
Провадження № 6/591/271/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

секретаря судового засідання Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми справу № 591/5407/18 за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу №591/5407/18, виданого Зарічним районним судом м. Суми 20 вересня 2018 року про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від доходу таким, що не підлягає виконанню, повністю.

Сторони до суду не зявилися, що відповідно до ст. 432 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Розгляд справи проведено у відсутність учасників процесу та без здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 432 ЦПК України передбачено, що суд ухвалою визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, в тому числі якщо його було видано помилково.

Статтею 173 ЦПК України визначено, що суд може внески виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, в порядку визначеному ст. 432 ЦПК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 2018 року Зарічним районним судом м. Суми видано судовий наказ, яким з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якої є боржник ОСОБА_1, про що зазначено в свідоцтві про народження І-БП № 102920, виданого ВРАЦС Сумського міського управління юстиції, 13 липня 2010 року, у розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13 вересня 2018 року; з боржника ОСОБА_1 стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 176,20 грн.(а.с.19).

Однак з матеріалів, доданих до заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2013 року було не лише розірвано шлюбу укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 09 жовтня 2009 року, а також стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання їх доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600,00 грн. щомісячно до повноліття дитини (а.с.13-14).

Таким чином, встановлено, що вже мається судове рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1, яке набрало законної сили та виконується.

За вказаних обставин, 20 вересня 2018 року судом було помилково видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 у відсотковому відношенні щодо доходу боржника.

Тобто, суд отримавши заяву ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, повинен був відмовити у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Належним способом захисту прав дитини та сторін, у даному випадку, є спосіб, визначений ст. 192 СК України. Так вказаною статтею СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати таким, що не підлягає виконанню повністю судовий наказ №591/5407/18, виданий 20 вересня 2018 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини за заявою стягувача ОСОБА_3, як такий, що виданий помилково.

Керуючись ст. ст. 173, 432 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню повністю задовольнити.

Визнати судовий наказ № 591/5407/18 виданий Зарічним районним судом м. Суми 20 вересня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якої є боржник ОСОБА_1 у розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13 вересня 2018 року таким, що не підлягає виконанню з 20 вересня 2018 року, тобто з моменту видачі.

Визнати судовий наказ № 591/5407/18 виданий Зарічним районним судом м. Суми 20 вересня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави у розмірі 176,20 грн. таким, що не підлягає виконанню з 20 вересня 2018 року, тобто з моменту видачі.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала складена та підписана 18 жовтня 2018 року.

Суддя зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова