Провадження № 2/760/4563/18
В справі № 760/8851/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

02 жовтня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника 3-ї особи - Фіщук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, 3-я особа: Орган опіки та піклування Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом і просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від його заробітку /доходу/ щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

13 серпня 2018 року позивач подала до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі розмірі 10 000, 00 гр. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Посилається в позові на те, що з 2009 року по 2015 рік проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_6.

Після припинення подружніх відносин відповідач, починаючи з вересня 2015 року, з донькою не бачився, участі у житті дитини не приймав, жодного бажання зустрітись з дитиною не виявляв.

З вересня 2013 року донька відвідує дитячий навчальний заклад №4/353 «Горобинка», з вересня 2015 року відповідач жодної участі у виховному процесі дитини не приймає, лише вона опікується потребами та успіхами дитини у дитячому садку.

У дитини лікарями діагностовано захворювання кульшових суглобів, донька часто хворіє респіраторними захворюваннями та ускладненнями, а тому потребує посиленого догляду, лікування та реабілітації.

Впродовж тривалого часу вона самостійно вирішує всі питання організації життя доньки, а відповідач зник та жодної участі в житті дитини не приймає.

Згідно з відповіддю на адвокатський запит від 21 червня 2018 року, профільними лікарями КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги №2» Солом'янського району м. Києва у дитини встановлено:

-ортопед: сколіотична постава, плосковальгусна деформація стоп;

-окуліст: цислоплегія;

-логопед: затримка розвитку мовлення ІІ ступеня;

-з 1 місяця життя затримка розвитку лівого тазостегнового суглоба, дитина потребує ЛФК щодня для спини, ніг, ортопедичне взуття, заняття на велосипеді, ванни з морською сіллю, заняття з логопедом, поточне лікування у стоматолога.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали.

Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала, при ухваленні рішення просила врахувати висновок органу опіки та піклування.

Відповідач у судове засідання неодноразово не з'являся, при цьому викликався до суду за зареєстрованою адресою проживання, а також через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» випуск №181 від 27 вересня 2018 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.

Ухвалою суду від 29 травня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку позивача та його представника, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову, виходячи наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. 155 СК України здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 29 жовтня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

/ а.с. 6 /

Відповідач є громадянином Грузії,відповідно до Посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_2, виданої 24 липня 2008 року, постійно проживає в Україні.

Згідно з довідкою форми №3, виданою 06 липня 2012 року №1197 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» структурним підрозділом ВСП «Батиївський», відповідач зареєстрований з 13 жовтня 2009 року за адресою: АДРЕСА_1.

/ а.с. 13 - 14 /

Відповідно до довідки ДНЗ №4/353 «Горобинка» від 17 березня 2018 року донька сторін ОСОБА_6 відвідує дошкільний заклад з вересня 2013 року.

За цей період дитину приводить та забирає мати, відвідує св»ята, відкриті заняття та батьківські збори групи.

В довідці ДНЗ №4/353 «Горобинка» від 20 червня 2018 року №4 зазначено, що за період відвідування дошкільного закладу дитиною батько не відвідував св»ята та батьківські збори.

З січня 2016 року батько не приходив до дитячого садка з метою спілкування з донькою, а також не цікавився успіхами та потребами дитини.

Відповідно до довідки №3 від 12 лютого 2018 року, виданої Палацом дитячої та юнацької творчості Солом'янського району м. Києва, донька сторін займається в народному художньому колективі ансамблі класичного танцю «Дивертисмент» з вересня 2015 року.

Дитиною опікується мати, вчасно приводить та забирає її після занять.

/ а.с. 15 - 16; 51 /

З Висновку №148 від 30 липня 2018 року психологічного обстеження дитини, здійсненого Міським центром дитини КМДА, вбачається, що у дівчинки сформована міцна емоційна прив'язаність до матері. У відношенні до батька спостерігається дистанція, за тривалий час відсутності батька ОСОБА_6 втратила зв'язок з ним і спокійно сприймає його відсутність у своєму житті.

Позбавлення батьківських прав батька не матиме травматичного впливу на психічний розвиток дитини.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 07 серпня 2018 року №208-12303, Орган опіки та піклування, виходячи з наявних інтересів дитини та враховуючи її думку, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини.

/ а.с. 53 - 55; 70 - 71 /

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід

вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків щодо дитини, не піклується про неї, умовами її життя, харчування, а також лікування.

Суд враховує, що з точки зору закону позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

В той же час відповідач, не з?явившись до суду, приведені позивачкою обставини не спростував, доказів протилежного не надав і не намагався довести суду своє бажання виховувати дитину.

Враховуючи ці обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивачка при зверненні до суду просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 10 000, 00 гр. щомісячно.

Обґрунтовуючи зазначену суму, посилається на те, що дитини страждає рядом захворювань, які потребують значних матеріальних затрат на лікування, харчування та догляд.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1, 2 ст.184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Виходячи з цього, здатність та обов?язок відповідача, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки в цій частині.

З точки зору закону та викладеного вище правового обгрунтування обов?язок утримання неповнолітніх дітей лежить на кожному з батьків.

Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 3 000, 00 гр. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується приведеного позивачем обгрунутвання суми аліментів до стягнення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За змістом даної норми закону витрати є додатковими, якщо вони понесені понад витрат, що здійснюються у звичайному житті дитини, та викликані особливими обставинами.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини.

В пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року увагу судів звернуто на те, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Виходячи з викладеного вище, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою.

З медичних консультативних висновків, наданих позивачкою, вбачається, що донька сторін має ряд захворювань, в зв»язку з цим за станом здоров»я потребує додаткових витрат на лікування, додаткових профільних занять, взуття.

Таким чином, ці обставини є підставою для звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, а не охоплювати ці потреби розміром аліментів до стягнення.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.

Виходячи з цього та в зв'язку з задоволенням вимог позивача суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 704, 80 гр. судового збору на користь позивачки та 704, 80 гр. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 3, 141, 150,155, 164,165, 180, 181, 182,184,185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дитини:доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4 / ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1 / аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3 000. 00 гр. на місяць, починаючи з 04 квітня 2018 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 704, 80 гр. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 704, 80 гр. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 22 жовтня 2018 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва