Постанова

Іменем України

11 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 796/124/2018

провадження № 61-41058ав18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротуна В.М.,

при секретарі Парчевському О. О.,

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина,

заінтересована особа- товариство з обмеженою відповідальністю «Інко-Фуд Україна»,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина на ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі судді Желепи О. В. від 25 червня 2018 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 лютого 2018 року в складі: голови суду Пащенко Є.Г., арбітрів Стретовича В. М., ГринчишинаВ. А.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина (далі - ТОВ Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина) звернулося до апеляційного суду, як до суду першої інстанції, із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 лютого 2018 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інко-Фуд Україна» (далі - ТОВ «Інко-Фуд Україна») до ТОВ «Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина про стягнення 1 771 800 грн та витрат по сплаті арбітражного збору та зустрічним позовом ТОВ «Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина до ТОВ «Інко-Фуд Україна» про стягнення 8 785,75 євро та витрат по сплаті арбітражного збору.

Заява мотивована тим, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 лютого 2018 року суперечить публічному порядку України та підлягає скасуванню, оскільки виходить за рамки контракту, так як стосується не обладнання, яке було поставлене в рамках контракту, а виробничої лінії, яка складається з двох одиниць обладнання, одна з яких була поставлена третьою особою; суд допустив самостійне тлумачення умов контракту, чим значно розширив межі технічних вимог учасника до одиниці обладнання, яке поставлялось контрактом; суд прийняв рішення в основі якого немає жодного належного доказу, який би підтверджував невідповідність якості поставленого за контрактом товару.

Із урахуванням зазначеного ТОВ «Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина просило скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 лютого 2018 року у справі АС № 175г/2017.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оспорюване рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 лютого 2018 року не суперечить публічному порядку України, і судом не встановлено, а заявником не наведено обставин, які можуть бути підставами для задоволення заяви про скасування цього рішення у відповідності до вимог ЦПК України та Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ТОВ «Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина подало до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2018 року та прийняти нове рішення про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 лютого 2018 року, як такого, що суперечить публічному порядку України.

Заявник зазначає, що зміст оскаржуваного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України містить ознаки дискримінаційного ставлення до суб'єкта іноземного права в особі заявника, допускає наявність нерівності перед законом між резидентами та нерезидентами України шляхом порушення норм матеріального та процесуального права України, порушує принцип верховенства права, рівності сторін перед законом, а тому порушує публічний порядок України в частині порушення конституційних принципів та підлягає скасуванню.

У серпні 2018 року ТОВ «Інко-Фуд Україна» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без змін, указуючи на безпідставність посилань заявника в обґрунтування порушення публічного порядку на те, що арбітри припустилися помилки у застосуванні закону, застосували неправильний закон чи неправильно оцінили фактичні обставини справи, оскільки суд, що розглядає таку заяву, не вправі вивчати такі доводи, так як це буде спробою перегляду арбітражного рішення по суті, що не допускається Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та Нью-Йоркською Конвенцією 1958 року «Про визнання і приведення до виконання іноземних арбітражних рішень».

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 29 вересня 2016 року між ТОВ «Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина та ТОВ «Інко-Фуд Україна» укладено контракт № ВЕ-М 4998 F/U, відповідно до якого заявник зобов'язався передати у власність, а ТОВ «Інко-Фуд Україна» прийняти та оплатити обладнання, кількість, якість, комплектність, ціна, умови оплати та терміни поставки якого визначаються додатками до контракту, які є його невід'ємною частиною.

Посилаючись на невиконання ТОВ «Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина своїх зобов'язань за вказаним контрактом, ТОВ «Інко-Фуд Україна» звернулося з вищевказаним позовом до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 лютого 2018 року у справі АС №175г/2017 стягнуто з Gesellschaft mit beschrankter Haftung «BEGARAT Vertriebs- und Service GmbH», Deutschland, durch ukrainische Reprasentanz «BEGARAT Vertriebs- und Service GmbH» (ТОВ «БЕГАРАТ Фертрібс- унд Сервіс ГмбХ», Німеччина на користь ТОВ «Інко-Фуд Україна» вартість товару в сумі 1 771 800 грн та 127 505 грн 44 коп. на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 1 899 305 грн 44 коп. Зобов'язано ТОВ «Інко-Фуд Україна» повернути, а Gesellschaft mit beschrankter Haftung «BEGARAT Vertriebs- und Service GmbH», Deutschland, durch ukrainische Reprasentanz «BEGARAT Vertriebs- und Service GmbH» (ТОВ «БЕГАРАТ Фертрібс- унд Сервіс ГмбХ», Німеччина) і розпорядитися високопродуктивною машиною для перев'язування ковбасних виробів Inotec тип IG S2 на свій розсуд. В зустрічному позові Gesellschaft mit beschrankter Haftung «BEGARAT Vertriebs- und Service GmbH», Deutschland, durch ukrainische Reprasentanz «BEGARAT Vertriebs- und Service GmbH» (ТОВ «БЕГАРАТ Фертрібс- унд Сервіс ГмбХ», Німеччина) до ТОВ «Інко-Фуд Україна» про стягнення 8 785,75 євро відмовлено з віднесенням арбітражного збору в сумі 46 516 грн 28 коп. на позивача за зустрічним позовом.

Частиною першою статті 459 ЦПК України передбачено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Відповідно до підпункту «б» пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо суд визначить, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічне положення містить частина друга статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», під публічним порядком належить розуміти правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Аналогічне роз'яснення наведено у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України».

За таких обставин, суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування Міжнародним комерційним арбітражним судом норм матеріального права України при вирішенні спору та переглядати спір по суті.

Як зазначалося вище, рішенням арбітражного суду від 15 лютого 2018 року з ТОВ «БЕГАРАТ Фертрібс- унд Сервіс ГмбХ», Німеччина було стягнуто суму грошових коштів за поставку товару, який за своїми технічними характеристиками не відповідав технічній специфікації, про яку сторони домовились укладаючи контракт, і обставини встановлені цим рішенням не стосуються суспільних, економічних та соціальних основ держави, рішення не спрямоване на порушення публічного порядку, а тому не є таким, що порушує публічний порядок.

Зважаючи на вищевикладене апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що оспорюване рішення арбітражного суду не виходить за межі контракту та не суперечить публічному порядку України, а суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування Міжнародним комерційним арбітражним судом норм матеріального права України при вирішенні спору та переглядати спір по суті.

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права апеляційним судом.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 459 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бегарат Фертрібс-унд Сервіс ГмбХ», Німеччина залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2018 року

Судді:М. Є. Червинська В. І. Журавель В. М. Коротун