Справа 279/1581/18
Номер провадження 2/279/1017/18-ц
РІШЕННЯ
"18" жовтня 2018 р. Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,
за участю секретаря Комарової О.В.
розглянувши в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу , -
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 31.07.2017 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 7581,5 (сім тисяч п,ятсот вісімдесят один євро) 05 євроцентів, які відповідач повинна була повернути у строк до 01.11.2017 року наступними частинами : до 01.09.2017 року 2 000 тисячі євро, до 01.10.2017 року -2500 тисяч євро, та у строк до 01.11.2017 року -3081 тисяч євро.
На підтвердження укладення договору позики відповідач ОСОБА_2 було власноручно складено розписку від 31.07.2017 року. Про те взяті на себе зобов,язання не виконала. На неодноразові вимоги позивача повернути кошти у вказаній сумі відповідач відмовляла або ніяк не реагувала на вимоги позивача. В зв,язку з тим, що врегулювати спір мирним шляхом неможливо, а відповідач продовжує порушувати майнові права позивача, він був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Через це просив постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пені та три проценти річних від простроченої суми в сумі 419999,36 грн та понесені судові витрати.
В судове засідання позивач не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник позивача по довіреності ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити .
Відповідач в судове засідання не зявилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, також через оголошення на веб. сайті Коростенського міськрайонного суду.
За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами.
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 31.07.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивач позичив відповідачу 7581,5 (сім тисяч п,ятсот вісімдесят один євро) 05 євроцентів, які відповідач повинна була повернути у строк до 01.11.2017 року, про що остання надала власноручно написану розписку, згідно якої зобов,язувалась виплачувати кошти наступними частинами : до 01.09.2017 року 2 000 тисячі євро, до 01.10.2017 року -2500 тисяч євро, та у строк до 01.11.2017 року -3081 тисяч євро. ( розписка а.с. 4).
Відповідно до умов договору позики, у разі, якщо позичальник не виконує своєчасно свої грошові зобов,язання, він має сплатити у розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочення.
За змістом ст.1046ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж саму кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей.
Матеріалами справи доведено, що між стронами 31 липня 2017 року (а.с.4-5) укладений договір позики, за умовами якого позикодавець ОСОБА_1 передав позичальникові ОСОБА_2 7581,5 ( сім тисяч п,ятсот вісімдесят один євро) 05 євроцентів, що підтверджується змістом розписки.
Відповідно до змісту ч.1ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
За правилами ч.1ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого ж самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлений договором.
За умовами договору позики відповідач зобов"язався повернути позивачу кошти в термін до 01.11.2017 року такими частинами і наступні терміни: до 01.09.2017 - 2000 євро; до 01.10.2017 -2500 євро; до 01.11.2017 - 3081 євро. У випадку неповернення суми в указаний термін відповідачка зобов"язувалась сплати пеню в розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день термінування.
За таких обставин суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості по договору позики (розписки) від 31.07.2017 року з сторони ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 Відповідач грошові кошти у повному обсязі позивачу не повернула, а тому суд прийшов до висновку, що підлягає до задоволення стягнення основної суми боргу по договору позики (розписки), яка складає 245 647,12 грн.12 коп., пеня 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочення, яка становить 160898,86 грн., три відсотки річних із простроченої суми становить 2644,91 грн.
Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційного збільшення суми боргу. Відповідно до ч.2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. зазначена норма права поширюється лише на випадки прострочення грошового зобов"язання, визначеного у гривні, а позика надавалась у іноземній валюті.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує сплаченого судового збору - 4200 гривень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 141, 263- 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 526, 1046, 1049 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити за безпідставністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну с каргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу Х111 «Перехідні положення» ЦПК до дня функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подання через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В.П. Коваленко