Справа № 333/4649/18 № 2-о/333/321/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В..

за участю заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна село Вербка, Крижопольського району Вінницької області, який помер 22.06.2018 року, в селі Колбасна, Рибницького району Придністровської Молдавської Республіки. В обґрунтування заяви заявником зазначено, що після тяжкої хвороби на рак 22.06.2018 року помер його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Померлий був громадянином України, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 Вінницької та останній час проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3. Заявник вказує, що маючи в наявності лише Свідоцтво про смерть від 26 червня 2018 року, він звернувся до Комунарського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо реєстрації смерті ОСОБА_2, проте йому було відмовлено у здійсненні реєстрації факту смерті з причини: відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України на підставі наданих ним документів. Додатково йому було розяснено, що рішення суду про встановлення факту смерті особи є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі. Але медичні документи, які б підтверджували факт смерті в нього відсутні та отримати їх не має змоги у звязку з віддаленістю знаходження місця смерті батька.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2018 р. відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні заявник на задоволенні заявлених ним вимог наполягав та просив задовольнити з підстав зазначених в його заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухав пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до роз'яснень п. 13 зазначеної Постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Факт смерті особи, встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин,

З копії свідоцтва про народження серії 1-АГ №274779 вбачається, що заявник є сином ОСОБА_2. З копії паспорту заявника вбачається, що він є громадянином України та мешкає на території України.

Згідно відповіді Комунарського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 31.07.2018 р. ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки на підтвердження факту смерті заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерством охорони здоровя України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті».

Заявник зазначає, що його батько ОСОБА_2 був громадянином України, проте будь-яких належних доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано.

На підтвердження факту смерті свого батька заявником надано документ з назвою мовою оригінала «Свидетельство о смерти», яке видане сільською радою депутатів ПМР (розшифрування цієї абревіатури в документі відсутнє). В цьому документі зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, помер 22.06.2018 р. в с. Колбасна Рибницького району ПМР.

Заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2 на території Придністровської Молдавської республіки, проте, це не можливо, оскільки на території республіки Молдова існує самопроголошена Придністровська Молдавська Республіка, що не визнана Україною як така, і міжнародною спільнотою визначається частиною Республіки Молдова. Дані обставини є загальновідомим фактом.

Заявником суду не надано доказів того, що він вчиняв будь-які дії щодо легалізації вищевказаного свідоцтва про смерть на території республіки Молдови, або в Україні в порядку, встановленому Інструкцією про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 червня 2002 року за N535/6823.

Враховуючи вищевказане, суд вважає вищезазначений документ «Свидетельство о смерти», яке видане сільською радою депутатів ПМР, не належним доказом по справі.

Медичного свідоцтва про смерть ОСОБА_2, виданого за місцем смерті, заявником суду не надано. Будь-яких інших належних, допустимих доказів, що достовірно свідчать про смерть ОСОБА_2 22.06.2018 р. в с. Колбасна Придністровського регіону Республіки Молдови, суду не надано.

Заявник посилається на міжнародну практику у вигляді «намібійських винятків» викладених у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року, згідно з якими, документи, видані окупаційною владою, повинні братися судами до уваги, якщо їх нехтування веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому на виконання вимог ст. 318 ЦПК України, заявником не конкретизовано з якою метою він просить встановити факт смерті ОСОБА_2, та не зазначено, які юридичні наслідки виникнуть для нього у разі встановлення цього факту. Також не вказано, з належним підтвердженням, яким чином порушуються чи обмежуються права саме заявника у звязку з неможливістю зареєструвати факт смерті батька у порядку, встановленому законодавством України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дана заява не обґрунтована, тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 81, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті,- залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст судового рішення складений 22.10.2018 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова