КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5107/18
Провадження № 2/552/1652/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до Територіальної громади міста Полтава в особі Полтавської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до Київського районного суду м.Полтави з позовом про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Посилалась на те, що 15 грудня 2003 року (на її дошлюбне прізвище) ОСОБА_2. Колективним підприємством «Полтавський м'ясокомбінат» виданий Ордер НОМЕР_3 на зайняття житлової площі в кімнаті АДРЕСА_2. На підставі ордеру НОМЕР_3 від 15.12.2003 року вона вселилася до кімнати НОМЕР_2 вказаного гуртожитку та 17.12.2003 року у встановленому законом порядку зареєструвала своє місце проживання. ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народився син - ОСОБА_3, який був зареєстрований за вище зазначеною адресою 16.01.2013 року. Вона разом із сином ОСОБА_5 постійно проживають у кімнаті НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1. На даний час вона має намір реалізувати своє право на приватизацію житлової площі в зазначеному гуртожитку, однак по причині того, що ордер НОМЕР_3 від 15.12.2003 року видавався на зайняття житлової площі в кімнаті, виникла необхідність у встановленні факту проживання правових підставах та визнання права користування жилим приміщенням, а саме кімнатою НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1. Згідно з Рішенням позачергової тридцять восьмої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 30 січня 2014 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку та обладнання гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1» рада вирішила прийняти до комунальної власності територіальної громади міста гуртожиток та обладнання гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16 липня 2015 року № 132 надано дозвіл на зміну статусу гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі КП «Полтавський мясокомбінат», на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу). Рішенням п'ятнадцятої сесії сього скликання Полтавської міської ради від 24 травня 2018 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень» у гуртожитках за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 міська рада вирішила дозволити приватизацію жилих та допоміжних приміщень гуртожитку. Просила, встановити факт фактичного проживання та реєстрації на законних підставах ОСОБА_2 в житловому приміщенні кімнаті НОМЕР_2 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 з 17 грудня 2003 року та ОСОБА_3 - з 16 січня 2013 року, визнати за ОСОБА_2 право користування на законних підставах житловим приміщенням кімнатою НОМЕР_2 гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 з 17 грудня 2003 року та за ОСОБА_3 - з 16 січня 2013 року.

10.09.2018 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави відкрите провадження по справі.

В судове засідання позивач, ОСОБА_2, не з'явилась.

Представник позивача ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача, Територіальної громади міста Полтава в особі Полтавської міської ради, в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у їх відсутність суду не надав.

Представник третьої особи, КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до висновків про задоволення позову.

Встановлено, що 15 грудня 2003 року (на дошлюбне прізвище позивача) ОСОБА_2. Колективним підприємством «Полтавський м'ясокомбінат» виданий Ордер НОМЕР_3 на зайняття житлової площі в кімнаті АДРЕСА_2 ( а.с.6).

На підставі ордеру НОМЕР_3 від 15.12.2003 року позивач вселилася до кімнати НОМЕР_2 вказаного гуртожитку та 17.12.2003 року у встановленому законом порядку зареєструвала своє місце проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3, який був зареєстрований за вище зазначеною адресою 16.01.2013 року, що підтверджується довідкою № 1106 від 04.09.2018 року КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради ( а.с.12).

ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_3 постійно проживають у кімнаті НОМЕР_2 в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1.

Згідно з Рішенням позачергової тридцять восьмої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 30 січня 2014 року «Про прийняття до комунальної власності міста гуртожитку та обладнання гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1» рада вирішила прийняти до комунальної власності територіальної громади міста гуртожиток та обладнання гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16 липня 2015 року № 132 надано дозвіл на зміну статусу гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі КП «Полтавський мясокомбінат», на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу).

Рішенням п'ятнадцятої сесії сього скликання Полтавської міської ради від 24 травня 2018 року «Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень» у гуртожитках за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 міська рада вирішила дозволити приватизацію жилих та допоміжних приміщень гуртожитку

Поняття гуртожитків визначено ст. 127 ЖК України, де передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Відповідно до положень Глави 4 ЖК України єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку (ст. 129 ЖК, п. 10 Розділу II Примірного положення про гуртожитки).

Правомірність поселення позивача до гуртожитку за підставі виданого ордеру не оспорюється учасниками справи.

Також встановлено, що позивач у встановленому законом порядку зареєструвала своє постійне місце проживання та свого малолітнього сина ОСОБА_5 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною відміткою в паспорті громадянина України та довідкою з КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради.

Вказана адреса є її постійним зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема відсутність в особи власного житла; правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах; фактичне проживання протягом п'яти років за місцем реєстрації в гуртожитку.

Таким чином, однією із умов є реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах.

На осіб, які вселяються у гуртожиток, поширюється процедура реєстрації місця проживання відповідно до вимог Закону N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Як встановлено судом, позивач саме в порядку та на умовах, передбачених нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зареєструвала своє постійне місце проживання та свого малолітнього сина ОСОБА_3 в гуртожитку по АДРЕСА_1.

Таким чином, позивачем дотримано умову щодо реєстрації місця свого проживання та малолітнього сина ОСОБА_5.

Другою обставиною, з якою пов'язане право на захист особи відповідно до Закону N 500-VI, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому Закон N 500-VI не містить визначення "законні підстави".

Для вирішення питання, чи на законних підставах позивач мешкає у гуртожитку, суд виходить з загальних норм матеріального права, які регулюють питання вселення у гуртожиток та набуття права користування житловою площею у ньому.

Згідно зі ст. ст. 128, 129 ЖК УРСР та пункту 10 розділу II Примірного положення про гуртожитки (чинного на час вселення в спірне жиле приміщення), пункту 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР саме на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 саме на підставі відповідного ордеру НОМЕР_3 від 15 грудня 2003 року поселена до гуртожитку по АДРЕСА_1 та підставі цього ордеру, з часу поселення у гуртожитое проживає у кіанаті НОМЕР_2 , а отже має місце проживання позивача із сином в кімнаті НОМЕР_2 на законних підставах.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Встановити факт проживання та реєстрації на законних підставах ОСОБА_2 в житловому приміщенні кімнаті НОМЕР_2 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 з 17 грудня 2003 року та ОСОБА_3 - з 16 січня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 право користування на законних підставах житловим приміщенням кімнатою НОМЕР_2 гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 з 17 грудня 2003 року та за ОСОБА_3 - з 16 січня 2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Територіальна громада міста Полтава в особі Полтавської міської ради, місцезнаходження: м.Полтава, вул.. Соборності, 36, .

Третя особа: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, місцезнаходження: м.Полтава, вул.. Івана Мазепи, 30, .

Повний текст рішення виготовлений 09 жовтня 2018 року .

Головуючий суддя Л.М. Васильєва