Номер провадження: 22-ц/785/5619/18
Номер справи місцевого суду: 523/1993/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 року м. Одеса

Справа №523/1993/18

Провадження №22-ц/785/5619/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А..

суддів - Погорєлової С.О.,Заїкіна А.П.,

за участю секретаря судового засідання Драганової Ю.С.,

учасники справи:

позивач - Одеська міська рада,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3 ,

представники відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Сувертак І.В. 16 лютого 2018 року, в м. Одесі,

встановив:

У лютому 2018 року Одеська міська рада звернулася до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_3, а саме: земельної ділянки, площею 0,0265 га., з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: м. Одеса вул. Миколаївська дорога, 168-Д, та одночасно з позовною заявою подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2018 року заяву про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,0265 га, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 168-Д, кадастровий номер :31:009:0042, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101.

Заборонено субєктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку, площею 0,0265 га, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 168-Д, кадастровий номер :31:009:0042, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2018 року у справі №523/1993/18 та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви Одеської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано того, що позивач звернувся до суду із завідомо безпідставним позовом та не надано доказів несумлінних дій відповідача щодо збереження майна.

Одеська міська рада надала до суду відзив, мотивований тим, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо необґрунтованості позову не заслуговують на увагу, оскільки суд ухвалою про забезпечення позову не вирішив справу по суті, а доводи відносно необґрунтованості заяви про забезпечення позову спростовуються наведеними в позовній заяві та в самій заяві обставинами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в лютому 2018 року Одеська міська рада звернулася до суду з позовом про витребування у ОСОБА_6 з незаконного володіння земельної ділянки площею 0,0265 га, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, що розташована в м. Одесі вул. Миколаївська дорога, 168-Д /а.с.3-10/.

Таким чином ,між сторонами виник спір майнового характеру,предметом спору є земельна ділянка площею 0,0265 га, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, що розташована в м. Одесі вул. Миколаївська дорога.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано письмову заяву з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0265 га, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 168-Д, кадастровий номер :31:009:0042, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101; та заборони субєктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку площею 0,0265 га, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 168-Д, кадастровий номер :31:009:0042, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101 / а.с. 15-18/.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2018 року відкрито провадження по справі / а.с. 20/.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.02.2018 року заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0265 га, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 168-Д, кадастровий номер :31:009:0042, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101; заборонено субєктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку площею 0,0265 га, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 168-Д, кадастровий номер :31:009:0042, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101 / а.с.22-23/.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі забороню вчиняти певні дії.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що спірний обєкт земельна ділянка площею 0,0265 га, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 168-Д, кадастровий номер :31:009:0042, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101 належить ОСОБА_3Ф./ а.с. 12-14/.

В судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечувала належність їй спірної земельної ділянки.

Зазначена земельна ділянка вибула з власності Одеської міської ради за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.2007 року, яке в подальшому було скасовано.

Оскільки в даному випадку між сторонами дійсно виник спір стосовно земельної ділянки, то посилання апеляційної скарги на безпідставність позову є неправильним.

Доводи апеляційної скарги стосовно не надання позивачем доказів несумлінних дій відповідача, доказів приховання майна, розтратити його, намагання його продажу або дій спрямованих на його знецінення, не можуть бути підставою для скасування ухвали про забезпечення позову, оскільки при розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову судом першої інстанції не порушено норми матеріального і процесуального права, які регулюють розгляд таких заяв.

Інших доводів ,які спростовують законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції,в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375,381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28.09.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9