Провадження № 2/127/6938/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Лисої К.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності,

вимоги позивача:

-Визначити розмір частки в праві спільної сумісної власності на будинок № 16 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по 2-му провулку Московському в м. Вінниці, яка належала б померлому ОСОБА_3;

-Визначити частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :03:033:0436, площею 0,0064 га, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16,

в с т а н о в и в :

20 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності.

Позовна заява мотивована тим, що 29 червня 2014 року в м. Вінниці помер батько позивача ОСОБА_3

У 2002 році батько позивача склав заповіт, відповідно до якого все спадкове майно, що належало йому на праві приватної власності заповів своїй дочці ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 спадщину прийняла, подавши в грудні 2014 року до Другої вінницької нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

На момент смерті ОСОБА_3 належало наступне нерухоме майно:

-Частина житлового будинку № 16 по 2-му провулку Московському в м. Вінниці, яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та його брата ОСОБА_2 (відповідача);

-Частина земельної ділянки, кадастровий номер :03:033:0436, площею 0,0064 га, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, яка також перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та його брата ОСОБА_2 (відповідача);

-Земельна ділянка, кадастровий номер :03:033:0431, площею 0,0254 га, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 062296;

-Земельна ділянка, кадастровий номер :03:033:0432, площею 0,0148 га, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 062297;

-Земельна ділянка, кадастровий номер :03:033:0433, площею 0,0037 га, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯМ № 062298.

17 жовтня 2017 року державним нотаріусом Другої вінницької нотаріальної контори ОСОБА_4 було видано позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на три земельних ділянки, які належали ОСОБА_3 і входять до даного будинковолодіння, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та частину земельної ділянки, кадастровий номер :03:033:0436, площею 0,0064 га, що знаходяться за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, в м. Вінниці, було відмовлено постановами державного нотаріуса від 28 листопада 2016 року № 1966/02-31 та № 1967/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відмова нотаріуса мотивована відсутністю визначеної частки у праві власності кожного із співвласників на житловий будинок та земельну ділянку, які перебувають у спільній сумісній власності. А оскільки один із співвласників помер, то визначити його частку у праві спільної сумісної власності неможливо, тому що немає можливості зясувати домовленість між співвласниками.

Батько позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку № 16 по 2-му провулку Московському в м. Вінниці на підставі свідоцтва № 588 про право особистої власності на будівлі, виданого Вінницьким міським відділом комунального господарства 28 грудня 1964 року на підставі рішення Міськвиконкому за № 20/811 від 21 червня 1964 року.

В 2010 році в провадженні Староміського районного суду м. Вінниці перебувала цивільна справа № 2-532/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної сумісної власності.

В резолютивній частині рішення суду від 09 квітня 2010 року зазначено, що ОСОБА_3 виділено в натурі частку із майна, що є спільною сумісною власністю та складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки, розташованими за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16 та в технічному паспорті від 06 серпня 2008 року позначені як: коридор 1-1 площею 9,0 кв.м., кімната 1-2 площею 13,1 кв.м., кімната 1-3 площею 10,9 кв.м., кімната 1-4 площею 14,6 кв.м., кімната 1-5 площею 12,3 кв.м., кухня 1-6 площею 8,9 кв.м., гараж «б», вбиральня «Г», земельна ділянка, позначена на кадастровому плані від 09 квітня 2010 року, виготовленому ДП «Поділлягеодезкартографія», зонами № 1 площею 0,0254 га, № 2 площею 0,0037 га, № 3 площею 0,0148 га.

ОСОБА_2 виділено в натурі частку з майна, що є спільною сумісною власністю та складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, земельної ділянки, розташованими за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16 та в технічному паспорті від 06 серпня 2008 року позначені як: коридор 2-1 площею 3,6 кв.м., коридор 2-2 площею 7,0 кв.м., кімната 2-3 площею 12,5 кв.м., кімната 2-4 площею 8,2 кв.м., кімната 2-5 площею 9,8 кв.м., санвузол 2-6 площею 4,3 кв.м., кухня 2-7 площею 6,7 кв.м., коридор 3-1 площею 1,2 кв.м., кімната 3-2 площею 14,7 кв.м., сараї «Б», «б», вбиральня «В», погріб «п/Б», «п/б», земельну ділянку, позначену на кадастровому плані від 09 квітня 2010 року, виготовленому ДП «Поділлягеодезкартографія», зонами № 4 площею 0,0320 га, № 5 площею 0,0177 га.

Земельну ділянку площею 0,0064 га, позначену на кадастровому плані зоною № 6 залишено в спільній сумісній власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Однак, даним рішенням суду не було визначено розміри часток співвласників будинку, які виникли після розподілу майна.

Дане рішення суду не було подане сторонами по справі в бюро технічної інвентаризації, яке на той час здійснювало державну реєстрації прав власності на нерухоме майно, і вказаний виділ із спільного майна не був зареєстрований. Тобто, рішення суду від 09 квітня 2010 року в частині виділу в натурі та поділу будинку та господарських споруд між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не було виконане і не спричинило подальших юридичних наслідків. Будинок та господарські споруди так і залишилися у спільній сумісній власності.

Частки співвласників будинковолодіння в 2010 році були майже рівними. Але ще за життя ОСОБА_3 ОСОБА_2 розпочав реконструкцію своєї частини будинку і добудував ще частину житлового будинку, що тягне збільшення його частки. Реконструкція будинку була прийнята до експлуатації вже після смерті ОСОБА_3 наприкінці 2016 року.

На даний час позивач користується частиною житлового будинку, якою користувався її батько ОСОБА_3 і складається з наступних приміщень: коридор 1-1 площею 9,0 кв.м., кімната 1-2 площею 13,1 кв.м., кімната 1-3 площею 10,9 кв.м., кімната 1-4 площею 14,6 кв.м., кімната 1-5 площею 12,3 кв.м., кухня 1-6 площею 8,9 кв.м., загальна площа яких складає 68,8 кв.м., а також господарськими будівлями: гаражем «б», вбиральнею «Г», ? сараю «Б», ? сараю «б», погрібом «п/Б».

Відповідач по справі ОСОБА_2 користується частиною житлового будинку, яка складається з наступних приміщень: коридор 2-1 площею 3,6 кв.м., коридор 2-2 площею 7,0 кв.м., кімната 2-3 площею 12,5 кв.м., кімната 2-4 площею 8,2 кв.м., санвузол 2-5 площею 4,4 кв.м., кухня 2-6 площею 6,7 кв.м., коридор 3-1 площею 5,8 кв.м., коридор 3-2 площею 2,0 кв.м., санвузол 3-3 площею 3,6 кв.м., гардеробна 3-4 площею 10,3 кв.м., опалювальна 3-5 площею 14,0 кв.м., кухня 3-6 площею 22,4 кв.м., коридор 3-7 площею 8,0 кв.м., кімната 3-8 площею 18,4 кв.м., гардеробна 3-9 площею 2,9 кв.м., гардеробна 3-10 площею 2,6 кв.м., кімната 3-11 площею 17,9 кв.м., санвузол 3-12 площею 4,0 кв.м., загальною площею 154,3 кв.м., а також господарськими будівлями: ? сараю «Б», ? сараю «б», вбиральнею «В», погрібом «п/Б».

У звязку з невизначеністю часток в будинковолодінні та земельній ділянці, які перебувають у спільній сумісній власності, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування та оформлення права власності на спадкове майно, яким остання користується, та яке розташоване на її приватній земельній ділянці.

З огляду на викладене вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

27 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням про витребування доказів, у якому просила суд витребувати з Другої вінницької нотаріальної контори копію спадкової справи № 56869832, яка була відкрита 08 грудня 2014 року після смерті ОСОБА_3 (а.с. 63).

27 лютого 2018 року Вінницький міський суду Вінницької області запитом витребував у Другої вінницької державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи № 56869832 відкриту внаслідок смерті ОСОБА_3, який помер 29 червня 2014 року (а.с. 69).

27 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 звернулись до суду із клопотаннями про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 62, 64).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2018 року, призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, судову будівельно-технічну експертизу та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 138-139).

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 2018 року, поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, у звязку із надходженням на адресу суду клопотання експерта про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи (а.с. 156).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2018 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, направлено до Вінницької торгово-промислової палати для організації проведення судової будівельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 02 липня 2018 року, та до отримання висновку експертизи провадження у справі зупинено (а.с. 162-163).

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2018 року, поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, у звязку із надходженням висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № ОС-323 від 25 вересня 2018 року (а.с. 198).

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що вимоги позову підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника відповідача ОСОБА_5 надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності відповідача та зазначила, що позов визнає у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-АВ № 007226, видане 28 лютого 1969 року міським бюро ЗАГС у м. Вінниці, позивач ОСОБА_1 народилась 17 лютого 1969 року та у графі «батьки» зазначено: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_6 (а.с. 8).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 100 % будинковолодіння, що знаходиться в м. Вінниці по ІІ провулку Московському за № 14а, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на будівництво № 588 від 28 грудня 1964 року, видане Вінницьким міським відділом комунального господарства на підставі рішення міськвиконкому за № 20/811 від 21 червня 1964 року (а.с. 11).

Відповідно до довідки № 4026 від 12 липня 2018 року, виданої КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», будинку № 14а, який розташований за адресою: 2-й провулок Московський у м. Вінниці було присвоєно номер 16 (а.с. 150а).

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 09 квітня 2010 року, виділено в натурі ОСОБА_3 частку із майна, що є спільною сумісною власністю, та складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, земельної ділянки, розташованими за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16 та в технічному паспорті від 06 серпня 2008 року, виготовленого ВООБТІ позначено як: коридор 1-1, площею 9,0 кв.м., кімната 1-2, площею 13,1 кв.м., кімната 1-3, площею 10,9 кв.м., кімната 1-4, площею 14,6 кв.м., кімната 1-5, площею 12,3 кв.м., кухня 1-6, площею 8,9 кв.м., гараж «б», убиральня «Г», земельна ділянка позначена на кадастровому плані від 09 квітня 2010 року, виготовленому ДП «Поділлягеодезкартографія», зонами № 1 площею 0,0254 га, № 2 площею 0,0037 га, № 3 площею 0,0148 га. Виділено в натурі ОСОБА_2 частку із майна, що є спільною сумісною власністю та складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, земельної ділянки, розташованими за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16 та в технічному паспорті від 06 серпня 2008 року, виготовленого ВООБТІ позначено як: коридор 2-1, площею 3,6 кв.м., коридор 2-2 площею 7,0 кв.м., кімната 2-3 площею 12,5 кв.м., кімната 2-4 площею 8,2 кв.м., кімната 2-5 площею 9,8 кв.м., санвузол 2-6 площею 4,3 кв.м., кухня 2-7 площею 6,7 кв.м., коридор 3-1 площею 1,2 кв.м., кімната 3-2 площею 14,7 кв.м., сараї «Б», «б», убиральня «В», погріб «п/Б», «п/б», земельну ділянку, позначена на кадастровому плані від 09 квітня 2010 року, виготовлений ДП «Поділлягеодезкартографія», зонами № 4 площею 0,0320 га, № 5 площею 0,0177 га. Земельну ділянку, площею 0,0064 га, позначену на кадастровому плані зоною № 6 залишено в спільній сумісній власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 14-15).

Як вбачається із державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 062293, ОСОБА_3 на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці, справа № 2-532/10, від 09 квітня 2010 року, є власником земельної ділянки площею 0,0064 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:033:0436 (а.с. 12).

Згідно додатку до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 062293, співвласниками зазначеної вище земельної ділянки є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 13).

Вищезазначене рішення суду від 09 квітня 2010 року в частині виділу в натурі та поділу будинку та господарських споруд між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було виконане, тобто не було проведено державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, і вказаний виділ із спільного майна не був зареєстрований, а тому дане рішення суду не спричинило подальших юридичних наслідків та будинок і господарські споруди залишилися у спільній сумісній власності.

10 вересня 2002 року ОСОБА_3 було складено заповіт, зі змісту якого вбачається, що останній на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: все його майно, де б воно не знаходилось і з чого воно не складалося, і взагалі, все те, що йому на день смерті буде належати та на що він за законом матиме право, заповідає ОСОБА_1 (а.с. 84).

29 червня 2014 року помер ОСОБА_3 (батько позивача), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 293341, видане 02 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 9).

Як вбачається з оглянутої копії спадкової справи до майна померлого № 381/2014, відкритої Другою вінницькою державною нотаріальною конторою внаслідок смерті ОСОБА_3, що ОСОБА_1 (дочка померлого) звернулась із заявою про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом строк. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає (а.с. 74).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1966/02-31, виданою Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 28 листопада 2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, кадастровий номер :03:033:0436, площею 0,0064 га, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, у звязку з тим, що нотаріус не може визначити склад спадкового майна та належність цього майна спадкодавцеві, а саме: на яку частку земельної ділянки, кадастровий номер :03:033:0436, площею 0,0064 га, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину за законом після її батька ОСОБА_3 померлого 29 червня 2014 року (а.с. 29).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1967/02-31, виданою Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 28 листопада 2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку № 16, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, у звязку з тим, що нотаріус не може визначити склад спадкового майна та належність цього майна спадкодавцеві, а саме: на яку частку житлового будинку № 16, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину за законом після її батька ОСОБА_3 померлого 29 червня 2014 року (а.с. 30-31).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 липня 2018 року, призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності, судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 138-139).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № ОС-323 від 25 вересня 2018 року, фактичні частки в житловому домоволодінні № 16, що розташоване по 2-му провулку Московському у м. Вінниці Вінницької області, відповідно до того, якими приміщеннями житлового будинку і господарськими будівлями та спорудами користуються співвласники, без врахування у частки самочинно зведених будівель, по вартості складають:

-ОСОБА_3 21/100 частка;

-ОСОБА_2 79/100 частка (а.с. 169-197).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст.ст. 12161218, 1222-1224, 1233 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296-1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Згідно глав 13-14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються, зокрема, причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Суд зазначає, що главою 86 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

При ухваленні рішення суд бере до уваги відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, лише тоді виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Отже, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи вищевикладене та те, що частки у майні, а саме: будинку № 16 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по 2-му провулку Московському в м. Вінниці, належному померлому ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на даний час не визначені, а тому суд вважає, що слід визначити, без врахування у частки самочинно зведених будівель, що частка померлого 29 червня 2014 року ОСОБА_3 у вищезазначеному будинку становила - 21/100 частки, а частка відповідача ОСОБА_2 у даному будинку становить - 79/100 частки.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (ч. 4 та 5 ст. 89 ЗК України).

Зі ст. 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (ч. 4 ст. 120 ЗК України).

Отже, оскільки померлому ОСОБА_3 за життя належало 21/100 частки житлового домоволодіння № 16, що розташоване по 2-му провулку Московському у м. Вінниці, а відповідачу ОСОБА_2 належить 79/100 частки вказаного домоволодіння, то їх частки у земельній ділянці, площею 0,0064 га, кадастровий номер :03:033:0436, розташованій за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала померлому ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, становлять пропорційно до часток у праві власності житлового будинку та відповідають фактичному порядку користування, що склався за життя померлого 21/100 частка, в той час як частка відповідача ОСОБА_2 у вказаній ділянці становить 79/100 частки, що також пропорційно частці останнього у праві власності житлового будинку, без врахування у частки самочинно зведених будівель.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 140167738 та № 140166877 сформованих 04 жовтня 2018 року, відомості щодо наявності обтяжень на будинок № 16, який розташований за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський та на земельну ділянку, площею 0,0064 га, кадастровий номер :03:033:0436, розташовану за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, - відсутні (а.с. 202-206).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги визнання відповідачем позову, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

З огляду на те, що відповідач визнав позов та керуючись ч. 1 ст. 142 ЦПК України, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків сплаченого судового збору, у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 355, 368, 372, 1216-1218, 1222-1226, 1233, 1296-1297 ЦК України, ст.ст. 86, 89, 120 ЗК України, ст.ст. 12, 76, 81, 82, 89, 142, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити, що частка померлого 29 червня 2014 року ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на житлове домоволодіння № 16, що розташоване по 2-му провулку Московському у м. Вінниці, становить 21/100, без врахування у частки самочинно зведених будівель.

Визначити, що частка ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на житлове домоволодіння № 16, що розташоване по 2-му провулку Московському у м. Вінниці, становить 79/100, без врахування у частки самочинно зведених будівель.

Визначити, що розмір частки померлого 29 червня 2014 року ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0064 га, кадастровий номер :03:033:0436, розташовану за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 062293, виданого на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці, справа № 2-532/10, від 09 квітня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03829, становить 21/100 частки.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0064 га, кадастровий номер :03:033:0436, розташовану за адресою: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 062293, виданого на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці, справа № 2-532/10, від 09 квітня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03829, становить 79/100 частки.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп., сплачений при поданні позову, згідно квитанції № 10 від 15 грудня 2017 року на загальну суму 4 090 (чотири тисячі девяносто) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: м. Вінниця, 2-й провулок Московський, 16, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 11 жовтня 2018 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_7