Справа № 686/6986/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року Хмельницькийміськрайонний суд

Хмельницькоїобласті

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення коштів,

встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обгрунтування позову вказала, що в період з 12.07.2003 року по 20.09.2017 року вони з відповідачем перебували в шлюбних відносинах, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.09.2017 року було розірвано.

За період шлюбу у спільну сумісну власність ними було набуто автомобіль марки SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код JF1SG6LE56G091001, державний номер НОМЕР_2. Середня ринкова вартість транспортного засобу станом на 28.03.2018 року становить 228681 грн., тобто 1/2 частка автомобіля у грошовому виразі становить 114341 грн.. Оскільки автомобіль є неподільною річчю позивач просить позов задоволити та визнати за нею право власності на 1/2 спільно придбаного автомобіля марки SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код JF1SG6LE56G091001 і стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості вказаного спільно нажитого автомобіля в розмірі 114341 грн..

15.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову вказав, що з 14.04.2018 року по дату написання відзиву на позовну заяву ОСОБА_3 автомобіль SUBARU модель FORESTER знаходився в неробочому стані на ремонті в офіційному сервісному центрі ОСОБА_4 ТОВ «ТД «Холдінг Експрес», на який він витратив власні кошти всього в сумі 34941,10 грн. Положення ст.ст. 319, 322, 323 ЦК України зобовязують власника утримувати майно, що йому належить. Тому він вважає, що 1/2 витрат понесених ним на утримання вказаного автомобіля, який належить йому та позивачу на праві спільної сумісної власності, має також нести ОСОБА_3 в сумі 17395,55 грн..

Також, за період перебування з ОСОБА_3 в шлюбі з 12.07.2003 року по 20.09.2017 року ними у спільну сумісну власність було придбано й інше майно, а саме: автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991), зеленого кольору, двигун RP715036, VIN-код WVWZZZ31ZME289629 та гараж блок 10 бокс 11 за адресою: м.Хмельницький, гаражний масив «Мирний», згідно договору купівлі-продажу гаража від 14.09.2004 року. Вартість вказаного автомобіля згідно висновку №018/1/05/2018 становить 67712 грн., а 1/2 відповідно 33856 грн.; вартість гаража 83115 грн., а 1/2 відповідно становить 41557,50 грн..

Враховуючи наведене, а також оскільки гараж та автомобіль є неподільними речами, ОСОБА_2 просить: стягнути на його користь 1/2 витрат понесених ним на утримання автомобіля SUBARU модель FORESTERд.н. ВХ0555АН, який належить йому та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, у розмірі 17395,55 грн.; визнати за ним право власності на 1/2 спільно придбаного гаража блок 10 бокс 11 за адресою: м.Хмельницький, гаражний масив «Мирний» та автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991), зеленого кольору, двигун RP715036, VIN-код WVWZZZ31ZME289629; стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошову компенсацію, що становить 75413,50 грн.: 1/2 вартості спільно нажитого автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT 33856 грн. та 1/2 вартості спільно нажитого гаража блок 10 бокс 11, який знаходиться за адресою: м.Хмельницький, гаражний масив «Мирний» - 41557,50 грн.; витрачені ним кошти на проведення експертного автотоварознавчого дослідження №018/1/05/2018 у сумі 1001 грн. та на проведення оцінки гаража в сумі 400 грн. включити до судових витрат, які стягнути з ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 18.05.2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача-відповідача позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві, щодо зустрічних позовних вимог заперечила проти їх задоволення. Оскільки, ремонт автомобіля ОСОБА_4 проводився вже після розірвання шлюбу і ОСОБА_3 була позбавлена можливості користуватись цим автомобілем. Представник позивача-відповідача суду також пояснила, що автомобіль Фольксваген є особистою власністю ОСОБА_3, оскільки нею 28.04.2008 року було продано цінні папери і одразу за отримані від продажу кошти вона придбала автомобіль Фольксваген. Щодо гаража, то вона не має наміру ним користуватись, а тому вважає з врахуванням інтересів дітей та зміною нею місця проживання, за доцільне залишити гараж у власність ОСОБА_2 з виплатою її компенсації. При цьому, при визначенні розміру часток подружжя у майні просила врахувати наявність двох дітей, які залишились проживати з позивачкою.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо вимог ОСОБА_3 заперечив, просив визнати його необгрунтованим та відмовити у його задоволенні. Вимоги зустрічної позовної заяви підтримав, суду пояснив, що автомобіль ОСОБА_4 та гараж ними було придбано за кошти надані його матірю, а автомобіль Фольксваген за спільні кошти подружжя. Після розірвання шлюбу на ремонт автомобіля ОСОБА_4 ним були витрачені власні кошти, половину з яких він просить стягнути з ОСОБА_3, оскільки автомобіль використовувався в інтересах сімї.

Заслухавши пояснення представника позивача-відповідача, відповідача-позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.09.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 12.07.2003 року Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №169, розірвано. Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, 20.08.2005р.н. та доньку Анну, 28.09.2010р.н.. Фактично шлюбні відносини сторони припинили у березні 2017 року.

Під час перебування в шлюбі, 14.09.2004 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_3 придбала гараж блок 10 бокс 11 за адресою: м.Хмельницький, гаражний масив «Мирний», проспект Миру за 5602грн., який було зареєстровано за нею на праві приватної власності.

30.04.2008р. на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на Універсальній автомобільній товарній біржі «Харків», ОСОБА_3 придбала автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991), зеленого кольору, № кузова WVWZZZ31ZME289629 за 8200грн., який за нею було зареєстровано на праві власності 10.07.2008 року.

09.12.2015 року на підставі договору купівлі-продажу за ОСОБА_2 було зареєстровано на праві власності автомобіль SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код JF1SG6LE56G091001, державний номер НОМЕР_2.

ОСОБА_2 було понесено витрати з ремонту автомобіля SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код JF1SG6LE56G091001, державний номер НОМЕР_2, а саме: 24.04.2018р. сплачено 2200грн. за ремонт головок блоку циліндрів та 04.05.2018р. сплачено 32741,10грн. за ремонт автомобіля та запчастини.

Вказані обставини підтверджуються: рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.09.2017 року у справі №686/17855/17; договором купівлі-продажу гаража від 14.09.2004року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4867929 від 27.09.2004р.; інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 121905839 від 25.04.2018р.; договором купівлі-продажу №14-845 від 30.04.2008р.; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХТ 623639; листами Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області від 19.03.2018р. № 31/22-Є-8зі, від 24.04.2018р. №31/22-Є-13зі, від 23.05.2018р. № 31/22-2219; реєстраційними картками щодо реєстрації автомобіля; рахунком-фактурою та актом виконаних робіт ФОП ОСОБА_6 №437 від 24.04.2018р. на суму 2200грн.; квитанцією від 24.04.2018р. ПАТ «А-Банк» на суму 2200грн.; актом виконаних робіт XR-12857 від 03.05.2018р. та квитанцією від 04.05.2018р. ТОВ «ТД «Холдінг експрес» на сумі 32741,10грн..

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду у пунктах 23, 24 своєї постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Відтак, положеннями ст. 60 СК України визначено презумпцію, відповідно до якої, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно із частиною п'ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Отже, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п'ятої статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Також, відповідно до ст.ст.322, 323 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем-відповідачем ОСОБА_3 на підтвердження своїх заперечень проти зустрічних позовних вимог та своїх доводів, що автомобіль Фольксваген було придбано нею за особисті кошти отриманні від продажу цінних паперів, суду надано договір купівлі-продажу цінних паперів від 28.04.2008 року, згідно якого ОСОБА_3 продала, а ТОВ «Лозівський автопарк» придбало прості імені акції ВАТ «Лозівське АТП-16309» загальною вартістю 8229,60грн. Відповідно до п.2.1 вказаного договору право власності на вказаний пакет цінних паперів переходить до покупця з моменту підписання цього договору та отримання виписки з Реєстру. Однак, ОСОБА_3 суду не було надано доказів на підтвердження: отримання виписки з Реєстру після укладення вказаного договору купівлі-продажу цінних паперів 28.04.2008р.( суду надано лише витяги з Реєстру станом на 10.12.2004р. та 01.06.2007р.) чи отримання нею коштів від покупця.

А отже, ОСОБА_3 суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження придбання автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991), зеленого кольору, № кузова WVWZZZ31ZME289629 в період шлюбу за особисті кошти.

Представник позивача-відповідача в судовому засіданні також просила врахувати інтереси дітей при поділі майна подружжя та визначенні часток у спільному майні подружжя. Однак, відповідно до ч.3 ст. 70 Сімейного кодексу України, при розділі майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними, але за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Тобто законом передбачено, що у виключних випадках можливі відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна.

В судовому засіданні встановлено, що згідно судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.12.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.12.2017р. Згідно довідки Управління СБУ у Хмельницькій області від 20.06.2018 року № 246, з грошового утримання ОСОБА_2 утримувались аліменти з лютого по травень 2018 року в сумі 4726,25грн. щомісяця, а в травні 2018 року в сумі 4829,17грн.. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що отримуваних аліментів недостатньо для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей сторін, позивач-відповідач ОСОБА_3 суду не надала.

Отже, доводи представника позивача за первісним позовом про наявність підстав для відступлення від засади рівності часток подружжя на увагу не заслуговуть, оскільки не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Відповідачем-позивачем ОСОБА_2 на підтвердження своїх доводів в судовому засіданні щодо придбання автомобіля SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2 за кошти отриманні від матері ОСОБА_7 суду надано: рекомендаційні листи про отриману ОСОБА_7 заробітну плату в Італії за період з 01.01.2008р. по липень 2016р.; договір позики від 21.04.2009р., згідно якого ОСОБА_8 надала позику ОСОБА_9 201000грн., що еквівалентно 20000Євро., та договір застави від 21.04.2009 року укладений з метою виконання вказаного договору позики.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що машина ОСОБА_4 була придбана за мамині гроші, а саме вона осінню 2015 року позичила брату ОСОБА_2 10000 Євро на придбання автомобіля, який коштував десь 10500 доларів США.

Проте, вказані показання свідка ОСОБА_10 суд оцінює критично, оскільки відповідачем-позивачем ОСОБА_2 суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того за яку саме суму коштів ним було придбано автомобіль SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, державний номер НОМЕР_2., а також що автомобіль він придбав саме за кошти його матері, які йому передала свідок ОСОБА_8 осінню 2015 року.

Окрім наведеного, в своїй зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 зазначив, що автомобіль SUBARU FORESTER належить йому та позивачу ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, у звязку з чим, вважає, що вона повинна нести 1/2 частину витрат на утримання вказаного автомобіля.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 суду показали, що ОСОБА_2 використовував автомобіль SUBARU FORESTER для забезпечення потреб своїх дітей, привозив їх до школи і зі школи додому.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що за час перебування у шлюбі з 12.07.2003 року по 20.09.2017 року сторонами було придбано: гараж блок 10 бокс 11 за адресою: м.Хмельницький, гаражний масив «Мирний», проспект Миру; автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991), зеленого кольору, № кузова WVWZZZ31ZME289629; автомобіль SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код JF1SG6LE56G091001, державний номер НОМЕР_2, яке є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу.

Оскільки, сторони не погодили порядок поділу спірного майна, а частки в цих об'єктах права спільної сумісної власності подружжя є рівними та не можуть бути визнані незначними, позивач ОСОБА_3 не висловила своєї згоди на отримання компенсації вартості частки за автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, та у своєму позові не заявила вимог про поділ гаража та відповідно стягнення вартості 1/2 його частини, а надані суду сторонами висновки експертних досліджень містять суперечливі висновки щодо вартості автомобіля SUBARU FORESTER і жодна зі сторін не заявила клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення його вартості, та жоден з подружжя не вчинив передбачених частиною п'ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за кожним з них по 1/2 частині у праві власності на гараж, автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT та автомобіль SUBARU модель FORESTER, без їх реального поділу. Також, позивачем-відповідачем ОСОБА_3 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що автомобіль ОСОБА_4 потребує ремонту внаслідок його використання ОСОБА_2 вже після розірвання шлюбу в своїх інтересах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3, слід задоволити частково: визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя - автомобіля марки SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код JF1SG6LE56G091001, залишивши іншу 1/2 частини вказаного автомобіля у власності ОСОБА_2. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2, слід задоволити частково та: визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя - гаража блок 10 бокс 11 за адресою: м.Хмельницький, пр.Миру, гаражний масив "Мирний"; автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991), зеленого кольору, двигун RP715036, VIN-код WVWZZZ31ZME289629, залишивши іншу 1/2 частини вказаного гаража та автомобіля у власності ОСОБА_3; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частину витрат на утримання автомобіля SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код JF1SG6LE56G091001 у розмірі 17395,55грн.. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1495,81 грн. (1143,41+352,40).

З ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 928,09 грн..

Судові витрати понесені сторонами за проведення експертних досліджень щодо визначення вартості майна, розподілу не підлягають, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості 1/2 частини майна судом відмовлено.

Керуючись ст.ст.57,60,61,69,70,71 СК України, ст.ст.322,323,370 ЦК України, ст.ст. 2,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжязадоволити частково.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме: автомобіля марки SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код JF1SG6LE56G091001.

Залишити іншу 1/2 частини автомобіля SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код JF1SG6LE56G091001 у власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення коштів задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме: гаража блок 10 бокс 11 за адресою: м.Хмельницький, пр.Миру, гаражний масив "Мирний" та автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991), зеленого кольору, двигун RP715036, VIN-код WVWZZZ31ZME289629.

Залишити іншу 1/2 частини гаража блок 10 бокс 11 за адресою: м.Хмельницький, пр.Миру, гаражний масив "Мирний" та автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, 1800 (1991), зеленого кольору, двигун RP715036, VIN-код WVWZZZ31ZME289629, у власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частину витрат на утримання автомобіля SUBARU модель FORESTER, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_1, VIN-код JF1SG6LE56G091001 у розмірі 17395,55грн.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, проживаючого: 29000, м.Хмельницький, вул. П.Мирного, 18/1-Б, кв.24) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, проживаючої: 29000, м.Хмельницький, вул. АДРЕСА_1) судові витрати в розмірі 1495,81 грн..

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, проживаючої: 29000, м.Хмельницький, вул. АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3, проживаючого: 29000, м.Хмельницький, вул. П.Мирного, 18/1-Б, кв.24) судові витрати в розмірі 928,09 грн..

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення 16.10.2018 року.

Суддя: