Справа № 344/8707/18
Провадження № 22-ц/4808/34/18
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Ясеновенко Л.В., Девляшевського В.А,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківскій області про зняття арешту з предмету іпотеки за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 19 червня 2018 року під головуванням судді Островського Л.Є., у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 18 червня 2018 року до суду першої інстанції подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційний дій щодо нежитлового приміщення, розташованого у АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 на праві власності. Заява мотивована тим, що він на даний час є іпотеко держателем спірного майна і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19 червня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено вчинення реєстраційний дій щодо нежитлового приміщення, розташованого у АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4.

Не погодившись з даною ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Апелянт зазначає, що 11.06.2018 року Державне підприємство «СЕТАМ» провело електронні торги, переможцем яких є ОСОБА_2.

Апелянт зазначає, що ним було перераховано на рахунок продавця необхідну суму в розмірі 173 612.12 грн., що підтверджується квитанцією № 1351.

ОСОБА_2 02.07.2018 року звернувся до Івано-Франківського міського відділу ДВС для отримання акту про проведені електронні торги, для підтвердження права власності на придбане майно, де йому було відмовлено у зв'язку із тим, що судом винесено оскаржувану ухвалу про заборону вчинення реєстраційних дії щодо нежитлового приміщення.

ОСОБА_3 стверджував, що згідно договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 12.04.2018 р., до нього від ПАТ «Брокбізнесбанк» перейшли права іпотекодержателя за іпотечним договором від 22.05.2008р. Обґрунтовує, що наявність договору про відступлення права вимоги є підставою для зупинення виконавчого провадження та торгів. ОСОБА_3 не повідомляв орган ДВС про звернення до суду щодо заміни сторони виконавчого провадження.

До 11.06.18 р. до ДП "СЕТАМ" не надходило постанови Державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій чи рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

Апелянт вважає, що орган ДВС не мав жодних підстав для зупинення торгів, оскільки ніхто до торгів не звертався із заявою щодо заміни сторони виконавчого провадження. У матеріалах виконавчого провадження № 44241663 відсутня ухвала суду про зміну сторони в даному виконавчому провадженні, що підтверджується довідкою Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-франківській області від 12.07.18 р. № 34781.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та залишити заяву про забезпечення позову без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що незгідний з даною ухвалою, оскільки суд заборонивши реєстраційні дії щодо його приміщення, не звернув уваги на те, що воно вже і так є під забороною згідно договору іпотеки, а тому воно не може бути продане чи перереєстроване.

Однак, заборона реєстраційних дій не дає змогу внести його приміщення в новий реєстр майна для того, щоб погасити заборгованість перед банком.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційний дій щодо нежитлового приміщення, розташованого у АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області про зняття арешту з предмету іпотеки.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак з такими доводами погодитися не можливо з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, в разі звернення сторони з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову позивач послався на те, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про захист порушених його прав власника, а тому слід вжити невідкладних заходів забезпечення позову.

Разом з тим, на момент пред'явлення позову ОСОБА_3 не подав жодних доказів обґрунтованості заявлених вимог.

Встановлено, що на виконанні у Івано-Франківському міському відділі ДВС перебував виконавчий лист №2244/1638/2013, виданий Івано-Франківським міським судом 27.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк»175960,75 грн боргу. При проведенні виконавчих дій державним виконавцем було накладено арешт та проведено опис належного боржнику нежитлового приміщення, розташованого у АДРЕСА_1 і вказане майно 13.03.2018 року державним виконавцем було передане в ДП «СЕТАМ» на реалізацію.

ДП «СЕТАМ» 11.06.2018 року провело електронні торги по лоту № 279662 і відповідно до протоколу проведення електронних торгів №338221 апелянт ОСОБА_2 став переможцем торгів на підставі найвищої цінової пропозиції.

Заявляючи позовні вимоги до ОСОБА_4 та Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, позивач ОСОБА_3 не зазначає про перехід права на майно до нового набувача та про правомірність такого набуття у результаті торгів, а тільки просить зняти арешт накладений державним виконавцем з спірного майна, яке належало ОСОБА_4 і реалізоване у порядку виконання судового рішення.

Отже, суд першої інстанції не вказав очевидних ознак протиправності дій відповідачів, які б могли бути підставою для необхідності забезпечити позов у спосіб, який просить заявник.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 19 червня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківскій області про зняття арешту з предмету іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_4, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, проживаючого АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 352 грн 40 коп в доход держави на розрахунковий рахунок 0009, отримувач; УК у м. Івано-Франківську, код отримувача (ЄДРПОУ) 37952250, банк отримувача; Казначейство України, код банку (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2018 року.

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко

В.А. Девляшевський