Справа № 379/1175/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Потеряйко С.А.,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тараща справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи його тим, що 16.01.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 115. Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка із народження проживає разом із матірю (позивачем) за адресою: вул.. Героїв Небесної Сотні, 13, м. Тараща Київська область та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією акта депутата Таращанської міської ради від 30.08.2018 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з відповідачем мають різні характери та зовсім протилежні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного, часті безпідставні сварки і непорозуміння, що й привело до розпаду їхньої сімї. Понесені судові витрати бере на себе.

В судове засідання позивач не зявилася, про час, день розгляду справи повідомлена належно, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 16.01.1993 року було зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 115. Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка із народження проживає разом із матірю (позивачем) за адресою: вул.Героїв Небесної Сотні, 13, м. Тараща Київська область та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією акта депутата Таращанської міської ради від 30.08.2018 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що позивач з відповідачем мають різні характери та зовсім протилежні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного, у них виникали часті безпідставні сварки і непорозуміння, що й привело до розпаду їхньої сімї. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам і просить суд розірвати шлюб, малолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати разом з нею.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Позивач просить суд залишити судові витрати за нею.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 81, 142, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 56, 104, 105, 110-112 СК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 16 січня 1993 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 115 розірвати.

Малолітню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати разом з матірю ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Яковлєва».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:ОСОБА_5