Справа № 236/1999/18
27 вересня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
при секретарях Безорчук А.О., Колесник О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку,
В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку.
Позивач ОСОБА_1, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 61).
Виходячи з наведеного, а також з положень ч.1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 59), для участі в судовому засіданні не прибув, заяв про відкладення розгляду справи суду не надав, заперечень проти позову не висунув, про наявність поважних причин для неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.
Ухвалою суду від 27.09.2018 року прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини, які виникають між позивачем та відповідачем у справі.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали між собою шлюб 15.02.1986 року (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЛВ № 278414, видане 15.02.1986 року, а.с.9). 18.06.2002 року вказаний шлюб розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-НО № 311100, видане 18.06.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, а.с.10).
Відповідно до ст. ст. 355, 368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
На час виникнення між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сімейних правовідносин та пов'язаних з ними відносин щодо спільної власності на майно чинним був Кодекс про шлюб та сім'ю України (Кодекс затверджено Законом N 2006-VII від 20.06.1969 року).
Згідно із ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку..
Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.
Згідно із ст. 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.
Дослідивши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1М підлягають задоволенню повністю.
Керуючись ст. ст. 25, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст. ст. 3,10, 13,258,259,264,265, 310-314 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку- задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення суду виготовлено 02.10.2018 року.
Суддя -