Провадження № 2/522/7121/18
26 вересня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.
за участю секретаря Скибінської Є.С.,
У липні 2018 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, по якому просив:
-стягнути на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 надміру виплачені кошти у сумі 3370,26 грн. та судові витрати.
18.06.2018 року загальна сума виплачених коштів у розмірі 3370,26 грн. не відшкодована позивачем на розрахунковий рахунок департаменту.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої просила розглядати цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщалася належним чином.
Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в департаменті праці та соціальної політики Одеської міської ради як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Допомога була призначена на підставі заяв для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг щомісячно у сумі 2210,00 грн.
Відповідно до п. 5 Порядку у заяві зазначаються відомості про наявність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
У своїй заяві ОСОБА_1 зазначила, що у будь-кого з членів сім'ї немає на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10- кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що згідно з п. 6 Порядку є підставою у відмови у призначені щомісячної адресної допомоги.
Відповідно до п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
29.12.2016р. відповідач надала особисту заяву про утримання боргу з діючої допомоги у розмірі 50% та підтвердила факт відкриття депозитного рахунку.
Станом на 01.02.2018р. департаментом було утримано борг у сумі 9319,42 грн. Залишок боргу 3370, 26 грн.
Відповідно до абз. 2 п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
01.02.2018 року ОСОБА_1 був надісланий лист про необхідність повернення надміру отриманих коштів у розмірі 3370, 26 грн.
Станом на 18.06.2018 року загальна сума виплачених коштів у розмірі 3370,26 грн. не відшкодована на розрахунковий рахунок департаменту.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Проаналізувавши вищенаведені документи суд приходить до висновку, що заявник надала недостовірні відомості щодо відсутності коштів на депозитному банківському рахунку та не мала права на грошову допомогу переміщеним особам у період з 01.05.2015р. по 23.10.2015р, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1, 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходження, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись: 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354, ЦПК України; суд, -
Позов - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: А.Ю. Бойчук