Постанова

Іменем України

10 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 686/20825/15-ц

провадження № 61-12048св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2, яка підписана представником ОСОБА_3, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2016 року у складі судді: Палінчака О. М. та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 26 квітня 2017 року у складі суддів: Пастощука М. М., Федорової Н. О., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору.

Позовна заява мотивована тим, що 27 серпня 2012 року між ним та колишньою дружиною ОСОБА_2 (на wtq час ОСОБА_2) був укладений договір стосовно визначення місця проживання, здійснення батьківських прав, виконання обов'язків батьком, який проживає окремо від дочки ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гайдамакою О. В., зареєстрований в реєстрі за № 741. Оскільки відповідачем не виконуються умови договору, він як батько вже тривалий час позбавлений зустрічей з дитиною через зміну відповідачкою свого місця проживання та уникнення контактів з позивачем, тим самим позбавляючи дитину зустрічей з батьком.

Внаслідок невиконання відповідачем умов договору істотно порушуються його права, як батька, тому ОСОБА_1 просив розірвати укладений між сторонами договір від 27 серпня 2012 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 26 квітня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Розірвано договір від 27 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гайдамакою О. В., зареєстрованого в реєстрі за №741. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487,20 грн сплаченого судового збору.

Рішення судів мотивовані тим, що ОСОБА_2 в порушення умов договору від 27 серпня 2012 року не повідомила ОСОБА_1 про зміну місця проживання та реєстрації дитини, чим перешкоджала зустрічам з дитиною. Відбулось істотне порушення відповідачем умов договору, що є підставою для розірвання договору.

У травні 2017 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 У касаційній скарзі просить оскаржені рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга, зокрема, мотивована тим, що справа в суді апеляційної інстанції була розглянута за відсутності ОСОБА_2, яка не була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Метою позовних вимог ОСОБА_1 є бажання уникнути сплати утримання на дитину.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02 червня 2017 року у справі відкрито касаційне провадження.

У липні 2017 року позивач надіслав заперечення, в якому просив касаційну скаргу відхилити, а оскаржені рішення залишити без змін.

Заперечення мотивовані тим, що рішення судів є законними, повідомлення про судові засідання розміщувались в Інтернеті, та направлялись на адреси вказані в матеріалах справи. Кошти на утримання дитини сплачуються, існування договору не дає підстави звернутись у відповідні органи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року справа призначена до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів частково приймає аргументи, викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Згідно частини першої статті 158 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини п'ятої статті 74 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що 27 січня 2017 року ОСОБА_2 подала клопотання до апеляційного суду, на підставі частини п'ятої статті 74 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом), про повідомлення її про судове засідання за адресою: АДРЕСА_1 (с. 85 Т. 2). Проте апеляційним судом судова повістка про судове засідання 26 квітня 2017 року відповідачу була направлена за іншою адресою (а. с. 100 т. 2). Будь-які відомості про направлення поштових відправлень про судове засідання 26 квітня 2017 року представнику відповідача в матеріалах справи відсутні. Тобто, ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено про розгляд справи судом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

За таких обставин доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене рішення суду апеляційної інстанції ухвалене без додержання норм процесуального права (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України). У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково. Рішення суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, яка підписана представником ОСОБА_3, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 26 квітня 2017 року скасувати.

Справу № 686/20825/15-ц направити на новий розгляд до апеляційного суду Хмельницької області.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасована ухвала апеляційного суду Хмельницької області від 26 квітня 2017 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат