Справа № 569/4835/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої Панас О.В.

при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ПАТ "Альфа-Банк" звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - 38 939,19 Дол.США, а саме: за кредитом - 27001,74 Дол.США, по відсотках - 11 937,45 Дол.США, та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Рівненського міського суду від 08.06.2017 року провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було закрите (а.с.75).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 20.07.2017р. ухвала Рівненського міського суду від 08.06.2017р. в частині стягнення відсотків за кредитним договором № 700004042 від 20.02.2008р. за період з 22.03.2011р. по 09.02.2017р. скасована, справа в цій частині направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.96).

Отже, суд розглядає позов ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по кредитному договору № 700004042 від 20.02.2008р. за період з 22.03.2011р. по 09.02.2017р. в сумі 11 937,45 Дол.США.

Представник ПАТ "Альфа-Банк" за довіреністю № 005877/18 від 22.01.2018р. ОСОБА_2 30.05.2018р. подав до суду заяву з проханням розглядати позов у його відсутність , позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 згідно ордеру серії РН-2301 від 23.01.2018р., подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні. Заперечення проти позову обгрунтувала тим, що кредитний договір припинив свою дію з дати наравлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові колегії суддів Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018р. у справі № 564/2199/15-ц.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, інтереси відповідача у суді представляє представник адвокат ОСОБА_3

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області в судове засідання не з"явився по невідомій суду причині.

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути спір у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що 20.02.2008р. ЗАТ "Альфа-Банк" (назва перейменована в Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" згідно ЗУ " Про акціонерні товариства" 19.08.2009р.) та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 700004042 від 20.02.2008р. згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит на суму 28633,46 дол.США. (а.с.5).

Відповідач, свої зобов"язання належним чином не виконував. Так, судом встановлено, що рішенням Постійнодіючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 17 травня 2011 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором №700004042 у сумі 832555,24 грн., яка виникла станом на 21 березня 2011 року та складалася із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 27001,74доларів США, відсотків в розмірі 78562грн. та пені в розмірі 5393914,32грн. (а.с.43-47).

З вказаного рішення вбачається, що ПАТ "Альфа-Банк" скористався своїм правом, передбаченим п.10 Загальних умов кредитування фізичних осіб та в порядку досудовго врегулювання спору, з метою уникнення примусового стягнення боргу, належним чином повідомив ОСОБА_1 про необхідність погашення заборгованості за Кредитним договором , направив йому досудову вимогу № 24591-102б/б 07.04.2011р. в якій запропонував йому сплатити прострочену заборгованість протягом 30 днів, але на дату подання позовної заяви заборгованість залишилася непогашеною, а вимоги невиконані. (абз.8 а.с.45).

На підставі вказаного рішення третейського суду, 14 листопада 2011 року Новозаводським районним судом м.Чернігова видано виконавчий лист № 6-4515 (а.с.42), за яким постановою державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_4 МУЮ від 10 лютого 2012 року відкрито виконавче провадження.(а.с.48).

Також судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_4 міського управлінн юстиції від 26.02.2015р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-4515, виданого 14.11.2011р. закінчене, оскільки рішення суду виконане фактично та в повному обсязі.

Чинною постановою ВДВС ОСОБА_4 міського управління юстиції від 26.02.2015року вказане виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв'язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі, за заявою стягувача. Таким чином, позивач пред"явивши позов до суду вважає, що у нього виникло право на відшкодування відсотків за користування кредитом за період з 22.03.2011р. по 09.02.2017р.

Проте, проаналізувавши в сукупності достовірно встановлені докази, суд прийшов до висновку, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено, що ОСОБА_1 отримував кредит в іноземній валюті. Мало місце прострочення виконання рішення про стягнення з нього боргу за період примусового виконання рішення. Відтак, виходячи з положень ч.2 ст. 625 ЦК у позивача є право на стягнення 3 процентів річних від простроченої суми, проте з такою вимогою позивач до суду не звертався, а виходячи з положень принципу диспозитивності, суд немає права вирішуючи спір виходити за межі позовних вимог.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками в сумі 11 937,45 дол.США за період з 22.03.2011р. по 09.02.2017р. на користь ПАТ "Альфа-Банк" до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 525,526, 549,554,623,624,625ЦК України , керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Публічному акціонерному товариству "Альфа-Банк" відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", місцезнаходження: вул.Десятинна, 4/6, м. Київ, 01001 .

Відповідач: ОСОБА_1, місце проживання: 33001 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1

Повне судове рішення складене 08.10.2018 року.

Суддя О.В.Панас