Номер провадження: 22-ц/785/2657/18
Номер справи місцевого суду: 522/1668/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року м. Одеса

Справа № 522/1668/16-ц

Провадження № 22ц/785/2657/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Погорєлової С.О.,Заїкіна А.П.

з участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс Банк»,

представник позивача ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Домусчі Л.В., 05 травня 2016 року, у м. Одесі,-

встановив:

У лютому 2016 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту і в обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 11 квітня 2008 року між ОСОБА_5 та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК», був укладений кредитний договір № 5449-103/08Р, за умовами якого відповідач ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 14 900, 00 доларів США , зі сплатою 11,99 % річних, строком погашення кредиту до 11 квітня 2015 року. В той же день на забезпечення виконання ОСОБА_5 своїх зобовязань по погашенню кредиту, між ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 5449-103/08Р .

Враховуючи те, що відповідачами умови договору кредиту не були виконані належним чином, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором кредиту у розмірі 10983,35 дол. США.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов визнав частково, визнав заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 263,35 дол. США в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, просив застосувати позовну давність та відмовити в цій частині у задоволенні позовних вимог.

Рішення ухвалено у відсутність представника позивача та відповідачів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» () заборгованість за кредитним договором №5449-103/08Р від 11.04.2008 року у розмірі 6107 (шість тисяч сто сім) дол.. США 35 центів, що включає:

- заборгованість за тілом кредиту 5844, 00 дол. США.

- заборгованість за процентами 263, 35 дол. США;

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» () судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 963 (три тисячі девятсот шістдесят три) гривень 89 коп..

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.10.2018 року, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 закрито, провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ «Правекс ОСОБА_6» до ОСОБА_5 закрито.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Правекс-Банк, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 (наданий в порядку передбаченого ЦПК України, чинного у редакції до 15.12.2017 року) мотивований тим, що суд першої інстанції не вірно застосував строк позовної давності, в частині часткового задоволення позовних вимог до відповідача ОСОБА_5, оскільки при його застосування треба було відмовити в позові повністю, а відносно відмови в задоволені позову про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_3 суд зробив вірний висновок, та ухвалив в цій частині законне рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ КБ «Правекс-Банк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що строк поруки за договором поруки сплинув.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2008 року між ОСОБА_5 та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК» (а.с. 40-42), був укладений кредитний договір № 5449-103/08Р за умовами якого відповідач ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 14 900, 00 доларів США , зі сплатою 11,99 % річних, строком погашення кредиту до 11 квітня 2015 року (а.с.10).

Відповідно до п. 4.4. кредитного договору, відповідач ОСОБА_5 зобовязалася погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами у сумі 178 дол. США щомісяця до 10 числа наступного місяця.

Згідно п.4.5. кредитного договору, сторони передбачили , що відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії Договору, зазначеного в п.1.2 даного Договору.

19.04.2010 року між ОСОБА_5 та банком був укладений договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору №5449-103/08Р від 11.04.2008 року, за яким з метою проведення реструктуризації заборгованості позичальника за вказаним кредитним договором, сторони домовились про наступне: позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом щомісяця до 10 числа включно шляхом внесення коштів згідно графіку погашення кредиту, встановленому у Додатку №1 до цього Договору (а.с.29). Згідно графіку погашення заборгованості за кредитом (а.с.27-28), сума щомісячних платежів позичальника з липня 2011 року по березень 2015 року була визначена у розмірі по 209,00 дол. США, квітень 2015 року 201, 00 дол. США(а.с.27-28).

Матеріали справи не містять доказів визнання кредитного договору недійсним.

11.04.2008 року на забезпечення виконання ОСОБА_5 своїх зобовязань по погашенню кредиту, між ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 5449-103/08Р (а.с.33-34) .

Відповідно до п.1.1. договору поруки відповідач ОСОБА_3 зобовязався нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання у повному обсязі зобовязань ОСОБА_5, які виникають з кредитного договору № 5449-103/08Р від 11.04.2008 року .

Відповідно до п. 4.1 договору поруки сторони визначили строк дії договору поруки до 11.04.2018 року .

Матеріали справи не містять доказів визнання договору поруки недійсним.

ОСОБА_5 свої зобовязання по погашенню кредиту виконувала неналежним чином внаслідок чого станом на 17.06.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 10983,35 дол. США , яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 10720 дол. США та процентів у розмірі 263,35 дол. США. , яка підтверджується розрахунком заборгованості ,який узгоджується з умовами договору кредиту ( а.с 6-9).

Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що строк дії кредитного договору №5449-103/08Р закінчився 11.04.2015 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості вбачається , що ОСОБА_5 після спливу строку дії договору кредиту погодилася з заборгованістю по процентам та в добровільному порядку частково погасила заборгованість по процентам на суму 9392,38 дол. США , залишок непогашеної суми заборгованості по процентам становить 263,35 дол. США .

В судовому засіданні суду першої інстанції представником відповідача ОСОБА_3 подана заява про застосування позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст.267 ЦК).

Суд першої інстанції вірно встановив, що оскільки ОСОБА_5 повинна була здійснювати платежі по погашенню кредиту щомісячно в рівних частках, а останній платіж здійснила у березні 2011 року та з врахуванням того, що Банк з позовом звернувся до суду 03.02.2016 року , підстав пропуску строку з поважних причин ОСОБА_6 не наведено, тому стягненню підлягає заборгованість в межах трирічного строку, проте невірно визначився з початковою датою з якої має бути нарахована заборгованість.

Так, ПАТ КБ «Правекс Банк» до суду звернувся з позовом 03.02.2016 року , тому стягненню підлягає заборгованість за кредитом в межах трирічного строку до звернення ОСОБА_6 до суду тобто з 03.02.2013 року , оскільки ОСОБА_5 зобовязалася погашати заборгованість за кредитом щомісяця до 10 числа включно , тому відправною датою стягнення заборгованості є 11.02.2013 року.

Таким чином стягненню підлягає заборгованість за договором кредиту за період з 11.02.2013 року по день закінчення дії договору кредиту тобто до 11.04.2015 року .

З врахуванням того, що ОСОБА_5 мала сплачувати щомісячно по 209,00 дол. США , а за квітень 2015 року 201 дол. США ,стягненню підлягає 5635 дол. США.

(209 дол. х 26 міс. ) + 201 дол.= 5635 дол. США.

У відповідності до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За своєю правовою природою порука є зобовязанням, у звязку з чим до таких правовідносин застосовуються загальні правила про припинення зобовязання, визначені у гл. 50 розд. 1 кн. 5 ЦК, а саме: в результаті виконання поручителем договору поруки; за домовленістю сторін тощо. Крім того, ЦК у ст. 559 передбачає спеціальні підстави припинення поруки.

Відповідно до п.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , суд першої інстанції , посилаючись на положення ч.4 ст.559 ЦК України виходив з того, що порука за договором поруки припинена, оскільки протягом шести місяців з дня останнього платежу до поручителя ОСОБА_6 не предявлені вимоги.

Проте , суд першої інстанції не звернув уваги на те, що сторони в п.4.1. договору поруки передбачили строк дії поруки до 11.04.2018 року.

Таким чином строк дії поруки не закінчився , а порука не припинена.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3

12.09.2016 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ЖД № 463498 від 14.09.2016 року (а.с.188).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.10.2018 року провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ «Правекс ОСОБА_6» до ОСОБА_5 закрито.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «Приват ОСОБА_6» щодо не врахування судом першої інстанції того, що ОСОБА_6 не був пропущений строк позовної давності , через те, що ОСОБА_5 останній платіж по погашенню процентів здійснила у червні 2015 року, оскільки такий платіж ОСОБА_5 здійснила після закінчення строку дії договору кредиту та після спливу трирічного строку з дня останнього платежу.

За таких підстав, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга ПАТ КБ «Правекс-Банк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь ОСОБА_6 з відповідача ОСОБА_3 пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4411 грн. 81 коп., який розрахований з врахуванням того, що ОСОБА_6 було сплачено судового збору у розмірі 3963,89 грн. при зверненні до суду з позовом та 4360,28 грн. при принесенні апеляційної скарги , колегією суддів задоволені позовні вимоги частково ,що становлять 54 відсотка від заявлених ОСОБА_6 позовних вимог.

((3963,89 + 4360,28) х 54 % = 4411,81)

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний Банк «Правекс-Банк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2016 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість за кредитним договором № 5449-103/08Р від 11.04.2008 року у розмірі 5898,35 дол. США.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 4411,81 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення , а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови , зазначений строк обчислюється з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 19.10.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9