Провадження № 2/761/34/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

при секретарях: Паночко О.М., Лукянчук А.О., Припутневич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення суми вкладу та процентів,-

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2014 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах з врахуванням заяви від 28.05.2018 року позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача суму вкладу в розмірі 150 000,00 грн. та 64 500,00 грн. відсотків за Договором №222D-493291 від 28.02.2014 року.

Вимоги обгрунтовані тим, що 28.02.2013 року між сторонами був укладений договір банківського вкладу №314/2013-222 на суму 400 000,00 грн. згідно якого Банк прийняв кошти на період з 28.02.2013 року по 28.02.2014 року. Після закінчення терміну дії зазначеного договору у касі Банку позивач отримала 200 000,00 грн., а решту - 200 000,00 грн. було розміщено на новий депозитний рахунок НОМЕР_1, відкритий на підставі Договору №222D-493291 від 28.02.2014 року на строк з 28.02.2014 року по 28.04.2015 року.

В червні 2014 року при отриманні нарахованих процентів позивач з'ясувала, що їх сума значно менша, ніж вона розраховувала отримати за договором. Дочка позивача, звернувшись до банківської установи, з'ясувала, що сума вкладу за договором становить 50 000,00 грн., а не 200 000,00 грн.

Потім позивач зверталась до Банку для з'ясування обставин щодо вкладу та їй роз'яснили, що за попереднім договором достроково зняті кошти в сумі 350 000,00 грн., а по закінченню терміну дії договору видані кошти в сумі 50 000,00 грн. І ця ж сума була внесена на рахунок за новим договором та в банківській установі відсутні відомості про внесення на рахунок 200 000,00 грн.

Пізніше сума вкладу, що становить 50 000,00 грн. була виплачена позивачу, проте вклад в сумі 150 000,00 грн. не повернутий та на нього мають бути нараховані також проценти, згідно з умовами договору.

Так як банк не виконав свої зобов'язання, позивач звернулася до суду з цим позовом.

У запереченнях представник відповідача зазначає, що у банківській установі є договір укладений між сторонами на суму 50 000,00 грн. та відсутній договір на суму 200 000,00 грн. З виписки по рахунку не вбачається, що Банк сплачував проценти, так як кошти зараховувались невідомими особами. Кошти від позивача не приймались та не обліковуються на рахунках Банку. А тому оскільки позивач не має оригіналу документу про внесення коштів в сумі 200 000,00 грн. на рахунок, відсутні правові підстави для повернення коштів банком.

У додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що оскільки в банківській установі розпочато процедуру ліквідації, тому кошти можуть бути повернуті лише у спосіб, визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Представник позивача в судове засідання, яке відбулось 20.09.2018 року не з'явилась, звернулась до суду з клопотанням про слухання справи в її відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання, яке відбулось 20.09.2018 року не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» (далі- Банк) та ОСОБА_1 (далі - Вкладник) був укладений Договір №1173/2012-222 банківського вкладу «До дня заощаджень» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (3 місяці) за умовами якого Банк прийняв грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 в сумі 400 000,00 грн. на термін з 29.11.2012 року по 28.02.2013 року та сплатою 25% річних.

Внесення коштів в сумі 400 000,00 грн. на рахунок підтверджується квитанцією від 29.11.2012 року.

На підставі заяви на видачу готівки №52 від 28.02.2013 року ОСОБА_1 отримала суму 400 000,00 грн.

В цей же день між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_1 (далі - Вкладник) був укладений Договір №314/2013-222 банківського вкладу «Оберіг» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) за умовами якого Банк прийняв грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3 в сумі 400 000,00 грн. на термін з 28.02.2013 року по 28.02.2014 року та сплатою 19,75% річних.

Внесення коштів в сумі 400 000,00 грн. на рахунок підтверджується квитанцією від 28.02.2013 року.

На підставі заяви на видачу готівки №DP28_89036 від 28.02.2014 року ОСОБА_1 отримала суму 200 000,00 грн.

Потім 28.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_1 (далі - Вкладник) був укладений Договір №222D-493291 банківського вкладу «Думай про весну» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (14 місяців) за умовами якого Банк прийняв грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 в сумі 200 000,00 грн. на термін з 28.02.2014 року по 28.04.2015 року та сплатою 21,5% річних.

Договір підписаний сторонами.

Як зазначила представник позивача, будь-якого банківського документу на підтвердження внесення суми на вказаний рахунок працівник банку не видала, пояснивши що це внутрішня операція, та не потребує видачі квитанції.

Представник позивача зазначила, що в квітні 2014 року позивач отримала коштів, які нараховувались як відсотки за договором банківського вкладу в сумі меншій, ніж мало б бути сплачено за договором, а тому для з'ясування питання донька позивача на підставі довіреності звернулась до відповідача.

Листом від 01.07.2014 року ПАТ КБ «Хрещатик» повідомив ОСОБА_1, що за наслідками службового розслідування було встановлено, що з рахунку банківського вкладу за Договором №314/2013-222, 01.04.2013 року частково достроково були вилучені кошти в сумі 350 000,00 грн. через касу банку. По закінченню терміну дії цього договору 28.02.2014 року видано через касу банку 50 000,00 грн. Цього ж дня суму 50 000,00 грн. внесено в касу банку на новий вклад згідно з Договором №222D-493291 від 28.02.2014 року. В банку відсутні документи про внесення на вказаний рахунок суми 200 000,00 грн. Також в листі зазначено, що згідно із випискою за картковим рахунком, починаючи з 30.04.2012 року щомісячно на картковий рахунок без використання платіжної картки ОСОБА_1 зараховувались готівкові кошти в гривні шляхом проведення операції в РОS-терміналі, встановленому в касі банку, на суми що орієнтовно відповідають сумі можливих відсотків за користування коштами в розмірі 350 000,00 грн. Крім того, за квітень 2014 року сума таких зарахувань становила 2 700,00 грн., що орієнтовно відповідає сумі можливих відсотків за користування коштами в розмірі близько 150 000,00 грн.

Зазначене в листі щодо зарахування сум підтверджується виписками по рахунку.

В той же час представник відповідача суду надав копію Договору №222D-493291 банківського вкладу «Думай про весну» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів (14 місяців) від 28.02.2014 року, який обліковується в банківській установі, за умовами якого Банк прийняв грошові кошти Вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 в сумі 50 000,00 грн. на термін з 28.02.2014 року по 28.04.2015 року та сплатою 21,5% річних.

До договору також представник Банку надав заяву позивача про прийняття коштів на вкладний рахунок та докази на здійснення операції - переказ готівки №25 від 28.02.2014 року на суму 50 000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що примірник договору, який наданий представником Банку підписаний не позивачем, також позивач не підписувала заяву та квитанцію про переказ готівки, заяву від 27.03.2013 року на дострокове повернення вкладу в сумі 350 000,00 грн., заяви на видачу готівки №108 від 01.04.2013 року на суму 345 020,89 грн. та №DP28_89036 від 28.02.2014 року на суму 50 000,00 грн.

Як зазначила представник позивача у заяві про зменшення позовних вимог, після закінчення строку дії Договору №222D-493291 від 28.02.2014 року сума вкладу була повернута позивачу в сумі 50 000,00 грн.

Так як представник позивача заперечувала факт підписання договору та документів щодо отримання коштів, за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 06.06.2017 року було призначено почеркознавчу експертизу.

Висновком експерта встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 у рядку «(Підпис)» графи «ВКЛАДНИК» та у рядку «(Підпис)» графи «Примірник договору отримав» на аркуші 3 договору №222D-493291 від 28.02.2014 року на суму 50 000,00 грн. та у рядках «(підпис вкладника») у заяві про прийняття вкладу від 28.02.2014 року на суму 50 000,00 грн. - виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1

Підписи від імені ОСОБА_1 у рядку «Підпис платника» у заяві на переказ готівки №25 від 28.02.2014 року на суму 50 000,00 грн. у рядку «Підпис отримувача» у заяві на видачу готівки №DP28_89036 від 28.02.2014 року на суму 50 000,00 грн. виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1

Підписи від імені ОСОБА_1 у рядку «(Підпис вкладника)» у заяві про дострокове повернення частини вкладу від 27.03.2013 року на суму 350 000,00 грн. згідно з депозитним договором №314/2013-222 від 28.02.2013 року, у рядку «Підпис отримувача» у заяві на видачу готівки №108 від 01.04.2013 на суму 345 020,89 грн. - виконані не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1

Як вбачається із інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не заперечувалось сторонами, на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 квітня 2016 р. № 234 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРІЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05 квітня 2016 р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРІЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» (далі - ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняла рішення від 21 квітня 2016 р. № 560 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» ОСОБА_2 з 05 травня 2016 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 03 червня 2016 року № 913, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» (далі - ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК») з 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 на два роки з 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування від 05 квітня 2018 року № 994 звільнено від виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами ОСОБА_2 та відкликано всі делеговані йому повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Також відповідно до вищезазначеного рішення, з 06 квітня 2018 року всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами ОСОБА_3

На підставі пункту 2 частини п'ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п'ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) прийняла рішення від 24 травня 2018 року № 1452 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» строком на два роки з 06 червня 2018 року до 05 червня 2020 року включно.

Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами ОСОБА_3 строком на два роки з 06 червня 2018 року до 05 червня 2020 року включно.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Отже, так як на момент ухвалення рішення судом у банківській установі вже розпочато процедуру ліквідації банку, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення суми вкладу та не виплачених відсотків.

Зазначена правова позиція висвітлена Верховним Судом України в справі №6-1123цс16 постанова від 13.06.2016 року.

Водночас, оскільки суд не встановив підстав для задоволення позову, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача не можуть бути стягнуті витрати за проведену експертизу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення суми вкладу та процентів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула