Справа №173/83/18
Провадження №2/173/394/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1В

відповідача - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

18. 01.2018року до суду звернулась позивач ОСОБА_1, з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів та стягнення заборгованості по аліментам до відповідача ОСОБА_2

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано заявниці строк для усунення виявлених недоліків.

02.01.2018 року заявницею усунені виявлені судом недоліки

03.03.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2018 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 17.05.2018 року.

17.05.2018 року розгляд справи відкладений в зв'язку неявкою позивача в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 02.07.2018 року.

02.07.2018 року розгляд справи відкладений в зв'язку неявкою позивача в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 10.10.2018 року

Сторонам та учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

У судовому засіданні 10.10.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно заявлених позовних вимог за уточненою позовною заявою позивач просить збільшити розмір аліментів, стягнених за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.06.2009 року з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2007 року.

В період шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між ними був розірваний 19.04.2011 року.

Донька перебуває на її повному утриманні

За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.07.2009 року з відповідача на її користь стягнені аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На даний час змінився процент мінімального розміру аліментів на утримання дитини з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50%, а відповідач самостійно не бажає збільшувати розмір аліментів на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Пояснивши, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки в розмірі 600-700 грн., що менше від прожиткового мінімуму. На даний час їх донька проживає з відповідачем та між ними існує спір про визначення її місця проживання, але вона буде зберігати кошти, виплачені як аліменти на утримання дитини, для матеріального забезпечення дитини, якщо місце проживання дитини визначать з нею.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. Посилаючись на те, що лютого місяця 2018 року дитина проживає разом з ним постійно. При цьому відповідач отримувала від нього аліменти. Так як він не звертався з позовом про припинення стягнення аліментів, але нічого донці не купувала та її не утримувала. Утриманням дитини займається він сам.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року. Шлюб між сторонами був розірваний 19.04.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

В період шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини.

Відповідно до рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області 09.07.2009 року з відповідача ОСОБА_2, на користь позивачки стягнені аліменти на утримання дитини: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі

Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення стягуваних аліментів та відповідно їх розміру з 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку на 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що відповідача на користь позивача стягнені аліменти на утримання доньки в меншому розмірі ніж визначений на даний час розмір аліментів.

Проте, судом також встановлено, що донька сторін з лютого місяця 2018 року постійно проживає разом з батьком та перебуває на його повному утриманні, що підтверджується наданими суду доказами: актом обстеження матеріально-побутових умов відповідача ОСОБА_2В,. рішенням комісії з питань захисту дітей про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, з батьком ОСОБА_2, характеристикою на дитину, висновком психолога. Крім того і відповідачем визнається факт проживання дитини з батьком.

Доказів того, що позивач отримані аліменти використовувала на забезпечення матеріального утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. суду не надано.

За даних обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів, так як донька сторін на утриманні матері не перебуває. А перебуває на утриманні батька відповідача у справі.

Позивач звільнена від сплати судового збору за даним позовом відповідно до ЗУ «Про судовий збір. Але враховуючи, що у задоволенні позовних вимог суд відмовляє у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір з відповідача не стягується.

На основі ст. 180, 182, 192 СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Київська, Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: сел., Дніпровське вул. Калинова, 4 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2009 року (справа № 2-816) на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - відмовити

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20.10.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 22.10.2018 року

Оприлюднене 22.10.2018 року

Рішення набирає законної сили: 20.11.2018 року