Справа № 699/613/18
Номер провадження 2-о/699/46/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2018 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

прокурорів Початенко Н.В., Кривошиї І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь- Шевченківського районного суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання майна безхазяйним,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області звернувся до суду із заявою, в якій просить:

-встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0174334, виданий ОСОБА_2, а не ОСОБА_3, як вказано в сертифікаті на право на земельну частку (пай);

-визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 2,18 умовних кадастрових гектари в адміністративних межах Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, вартістю 71 999 грн. 98 коп. безхазяйним майном та передати її у власність територіальної громади с.Моринці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в особі Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Заяву подано в порядку ст.137 ЦК Української РСР, оскільки до відносин, вказаних у заяві, як до таких, що виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року (спадщина відкрилась у 1997 році, а ЦК України 2003 року набрав чинності 01.01.2004), застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, а також щодо визнання майна безхазяйним.

Свою заяву заявник мотивує тим, що 24.10.1997 року в с.Виграїв Корсунь-Шевченківського району Черкаської області померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0174334, ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) розміром 3,00 умовних кадастрових гектари в межах Виграївської сільської ради. Тобто під час оформлення та видачі сертифікату допущено помилку. За життя ОСОБА_2 на правильність написання прізвища ніхто не звертав уваги. Спадкоємці у померлої відсутні, що є підставою для переходу спадщини до держави. Заявник зазначає, що спадкове майно є безхазяйним та взято на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також що сплив один рік з дня взяття на облік нерухомої речі і тому просить ухвалити рішення про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність відповідної територіальної громади. Крім цього, розбіжності у написанні прізвища померлої у сертифікаті та у актовому записі про смерть є перешкодою для оформлення спадкових прав.

В судовому засіданні представники заявника прокурор Початенко Н.В., Кривошия І.М. підтримали заяву та просять її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Від Моринської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника, вимоги просять задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представників заявника, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні встановлено, що 24.10.1997 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією запису акту про смерть серії № 10 від 25.10.1997 року (а.с.12).

Дошлюбним прізвищем померлої є Цебенко, що підтверджується копією запису акту про укладення шлюбу №1 від 08.02.1984 року (а.с.36).

ОСОБА_3, Цебенко, ОСОБА_2 це одна і та ж особа, оскільки у записі акту про укладення шлюбу та записі акту про смерть зазначена одна дата народження померлої 27.10.1911 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 3.00 умовних кадастрових гектари, із земель КСП ім. Б. Хмельницького в с. Виграїв Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується сертифікатом серії ЧР №0174334 (а.с.13).

Розпорядженням голови Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації, зареєстрованим в Корсунь-Шевченківському РУЮ 15.04.2009 року за № 3/96, затверджено нові розміри та вартості земельних часток в колишньому КСП ім. Б. Хмельницького в с. Виграїв (а.с.14).

Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області № 97-23-0.280-256/166-18 від 06.03.2018 року середній розмір земельної частки (паю) по Виграївській сільській раді становить 2,18 га, вартість даної земельної ділянки відповідно станом на 01.01.2018 року становить 71 999 грн. 98 коп. (а.с.9).

Померла заповіт не залишила. Згідно довідки Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори № 225/01-16 від 02.03.2018 року після померлої ОСОБА_2 спадкова справа не заведена (а.с.15).

Померла проживала одиноко за адресою: вул. Братів Павленків, 24, с. Виграїв Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, крім неї в домоволодінні ніхто не був зареєстрований, що підтверджується довідкою Моринської сільської ради № 35 від 25.01.2018 року (а.с.10).

Заявник просить встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0174334, виданий ОСОБА_3 належав ОСОБА_2.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Факт належності правовстановлюючого документу померлій ОСОБА_2 підтверджено в судовому засіданні письмовими доказами.

Тому суд встановлює факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0174334, виданий ОСОБА_3 на підставі рішення Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації № 484 від 06.09.1996 року, належав померлій 24.10.1997 року ОСОБА_2.

Що стосується вимог заявника про визнання майна безхазяйним суд зазначає наступне.

24.10.1997 року померла ОСОБА_2.

В абзаці 3 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 надано розяснення з приводу застосування правила книги шостої ЦК України до спадкових правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року. Так, у разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі ЦК УPCP), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Крім цього, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529- 531 ЦК УРСР.

Згідно ст. 549 ЦК Української PCP визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

-якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

-якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Відповідно до Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5, лише зі Спадкового реєстру можливо отримати достовірну інформацію про наявність (відсутність) заведеної спадкової справи, про заповіти, спадкові договори, внесення змін до них, скасування заповітів або розірвання спадкових договорів, а також про видані свідоцтва про спадщину. Згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 16).

В ст. 555 ЦК УРСР закріплено випадки переходу спадщини до держави, зокрема якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦК УРСР майно, яке не має власника або власник якого невідомий (безхазяйне майно), надходить у власність держави за рішенням виконавчого комітету районної, міської Ради народних депутатів, винесеним за заявою фінансового органу. Заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської Ради народних депутатів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Земельного кодексу України від 1990 року, який діяв на момент смерті ОСОБА_2 та в редакції, яка була чинна на день відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, субєктами права державної власності на землю виступали, в тому числі сільські Ради народних депутатів на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності.

З рішення Моринської сільської ради від 23.12.2016 року №10-12/VІІ вбачається, що земельна ділянка після смерті ОСОБА_3 взята на облік (а.с.19).

В друкованих засобах масової інформації, а саме в газеті «Надросся» № 9 від 01.03.2018 року розміщено оголошення про взяття на облік земельної ділянки ОСОБА_3 (а.с.20).

Відповідно до вимог ст. 333 ЦПК України, суд, встановивши, що нерухома річ є безхазяйною та взята на облік органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а також що сплив один рік з дня взяття на облік нерухомої речі, ухвалює рішення про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність відповідної територіальної громади. Оскільки судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), спадкоємці відсутні, Моринською сільською радою вказане майно взяте на облік 23.12.2016 року, тобто, минув понад один рік, в друкованих засобах масової інформації було зроблено оголошення про взяття на облік земельної частки (пай), тому суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Судові витрати по справі, суд залишає за заявником відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 263-265, 293, 329-333 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Моринської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання майна безхазяйним задовольнити повністю.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0174334, виданий ОСОБА_3 на підставі рішення Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації № 484 від 06.09.1996 року, належав померлій 24.10.1997 року ОСОБА_2.

Визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлої 24.10.1997 року, а саме право на земельну частку (пай) розміром 2,18 умовних кадастрових гектари в адміністративних межах Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, вартістю 71999,98 грн безхазяйним майном та передати її у власність територіальної громади с.Моринці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в особі Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути поданою до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_4.