БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1042/18
Провадження № 2/497/562/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Кравцової А.В., секретар судового засідання - Бекметова Х.В., розглянувши за відсутністю сторін у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності, та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2018 року позивач звернувся до суду з уточненим позовом, а відповідач звернулася у відповідь з зустрічним позовом, яким просять визнати за ними право власності за кожним на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані по вул.Шкільна,41 у с.Оріхівка Болградського району Одеської області, що належить їм як членам колгоспного двору, посилаючись на те, що станом на теперішній час не можуть цього зробити у досудовому порядку через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього права - з-за відсутності відповідного правовстановлюючого документу. Також вони просять визнати за ними право власності за кожним на 1 / 6 частину вищезазначеного домоволодіння, як за спадкоємцями за законом після смерті чоловіка та батька ОСОБА_3, який помер 08.10.2001р., мотивуючи тим що нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 - не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву про те, що копії позовної заяви відповідач отримав, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі представника відповідача.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а вимоги зустрічного позову в повному обсязі, за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- 08.10.2001 року помер ОСОБА_3 (свідоцтво про його смерть серії І-ЖД №256630, видане 09.10.2001 року Оріхівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №25, а.с.48);

- станом на 14 квітня 1991 року спірний житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: вул.Радянська (нині Шкільна),41, що у с.Оріхівка Болградського району Одеської області, на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: ОСОБА_3, який помер 08.10.2001року, ОСОБА_2 і ОСОБА_1, кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 3 частині вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що підтверджується довідкою Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області від 18.05.2018 №1205 ( а.с.11);

- згідно свідоцтва про укладення шлюбу, позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 є дружиною спадкодавця ОСОБА_3 (свідоцтво про одруження серії VI - УР№ 385250, а/з №38) (а.с.16), тобто, відповідно до ст.1261 ЦК України, - вона також є спадкоємцем за законом першої черги його майна, тому її вимоги є правомірними;

- з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що адреса спірної нерухомості - вул.Шкільна,41 у с.Оріхівка Болградського району Одеської області (а.с.29- 31);

- постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 від 31.05.2018 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частини житлового будинку, що вона успадкувала після смерті її чоловіка спадкодавця ОСОБА_3, - у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірну нерухомість (а.с.8);

- згідно відповіді завідувача Одеського державного нотаріального архіву на запит суду від 02.07.2018р. за №1151/01-10, спадкова справа щодо майна спадкодавця ОСОБА_3, який помер 08.10.2001 р., - заводилася, спадкоємцем його майна за законом є його дружина і син позивачі за первісним та зустрічним позовами, що прийняли спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на момент його смерті, на частину спадщини дружина спадкодавця ОСОБА_3 вже має свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстрована в реєстрі за №967)( а.с.10);

- відповідно до заяви голови Орхівської сільської ради Болградського району Одеської області - сільська рада вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено щодо правовідносини, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2ст.123 ЦК України в редакції 1963 року).

Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі, будучи членами колгоспного двору і співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: вул.Шкільна, 41, у с.Оріхівка, Болградський район, Одеська область, не можуть зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються їхні права як власників користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене право потребує захисту у судовому порядку.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та обєктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивача підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими матеріалами справи, що були досліджені судом.

Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та обєктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів за обома позовами, які вони не заперечують і визнають - на вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підтверджується вищевикладеними відомостями та доказами, а також іншими доказами, дослідженими судом, що містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - не встановлено.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.1-5,9-13,15,16,20, 316-319, 321, 328, 392,1216-1218,1220-1223,1268,1270,1296 ЦК України, ст.ст.1,2,12,13,76-84,89,95, 247ч.2, 258-259, 263-266,273,352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності, - задовольнити частково, а зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом - право власності на 1 / 6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: Одеська область Болградський район с.Оріхівка, вулиця Шкільна,41, - які належали його батькові - спадкодавцю ОСОБА_3, що помер 08.10.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1, як за членом колгоспного двору - право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: Одеська область Болградський район, с.Оріхівка, вулиця Шкільна,41.

Визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємцем за законом - право власності на 1 / 6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: Одеська область Болградський район с.Оріхівка, вулиця Шкільна,41, - які належали її чоловікові спадкодавцю ОСОБА_3, що помер 08.10.2001 року.

Визнати за ОСОБА_2, як за членом колгоспного двору - право власності на 1 / 3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: Одеська область Болградський район, с.Оріхівка, вулиця Шкільна,41.

Повний текст рішення складено 04.10.2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки) - повністю або частково, - шляхом подання Апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного тексту рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення виготовлено 04.10.2018 року.

Суддя А.В. Кравцова