САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1629/18
Провадження №2/726/389/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.10.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому посилається на те, що він та його рідний брат є співвласником житлового будинку у м. Чернівці по 3-му провулку Залізничному, 5.

Зазначає, що разом із ними у вказаному будинку зареєстровано дружину брата - ОСОБА_2 Вказує, що остання не проживає у вказаному будинковолодінні протягом 10 років, а тому позивач просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2В такою, що втратила право користування вищевказаним житловим будинком.

У судове засідання позивач не зявився, однак надіслав до суду письмову заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВХ 643898 від 28.09.2016 року таВКР № 244601 від 12.08.2008 року, витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно номер 69199682 від 28.09.2016 року, витягу про реєстрацію права власності номер 20195324 від 11.09.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку у м. Чернівці по 3-му провулку Залізничному, 5.

Згідно довідки виданої ПП «Садгора Сервіс» № 3775 від 26.07.2018 року у житловому будинку у м. Чернівці по 3-му провулку Залізничному, 5 з 1986 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2, яка є дружиною ОСОБА_3, брата позивача.

Згідно акту № 197 від 30.07.2018 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у вищевказаному житловому будинку, проте фактично там не проживає протягом 10 років.

Встановлено також, що ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси в тому числі і у судових органах, на підставі довіреності від 17.12.2015 року виданою та посвідченою державним нотаріусом США.

Відповідно до п. 39 постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

У відповідності до ст. 156 ЖК УРСР Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла за законом.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 М В., дружина брата посивача, без поважних причин більше року не проживає за місцем своєї реєстрації, не бере участі у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та між ним і позивачем по справі не було ніякої домовленості щодо користування будинком. За таких умов, відповідач являється такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, керуючись, ст. ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим будинком у м. Чернівці по 3-му провулку Залізничному, 5.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя ОСОБА_4