Провадження№2/235/671/18
Справа №235/653/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2018 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Лебеденко В.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ОСОБА_5 ( ОСОБА_4) ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на ? частину квартири,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_7 про визнання спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на ? частину квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 31.01.2017 року задоволені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, та про визнання права власності на ? частину квартири: встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_9 однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу понад п»ять років з грудня 2010 року по 16.03.2017 року. Під час проживання однією сімєю за рахунок спільних коштів 24.05.2011 року вони придбали однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, мкр-н Лазурний, 37/9. В договорі купівлі-продажу покупцем був вказаний її чоловік ОСОБА_9.

16.03.2017 року ОСОБА_9 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: м. Покровськ, мкр-н Лазурний, 37/9.

Спадкоємцями першої черги є його діти ОСОБА_4, ОСОБА_10 та батько спадкодавця ОСОБА_7, що є відповідачами по справі.

Оскільки вказану квартиру вони придбали разом з ОСОБА_9 за спільні кошти, вважає , що у неї виникло право на ? частину квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, мкр-н Лазурний, 37/9.

Позивачка просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_9 квартиру, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, мкр-н Лазурний, 37/9; визнати за нею ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, мкр-н Лазурний, 37/9.

Від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 31.10.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, встановлено факт проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_9 однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу понад пять років з грудня 2010 року до 16.03.2017 року, в іншій частині позовних вимог відмовлено. У лютому 2018 року позивачка ОСОБА_1 повторно звернулась до суду з вимогами до тих самих сторін, з тих самих підстав і з тими самими вимогами, а саме про визнання за нею права власності на ? частину вищевказаної квартири. Судом по суті заявлених вимог про визнання права власності на ? частину квартири по справі № 235/2577/17 з»ясовані всі обставини, досліджені докази, допитані свідки та прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності за позивачкою на ? частину спірної квартири. В числі доказів знаходиться відповідь нотаріуса ОСОБА_11 про те, що при купівлі спірної квартири ОСОБА_9 заявляв, що з 2010 року він в шлюбі не перебуває та не має осіб, які б в силу ст. 74 СК України мали право на частку. Ні в матеріалах цивільної справи № 235/2577/17 , ні в додатках, які додані до позовної заяви, відсутні докази на підтвердження іншими засобами доказування. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що вони з померлим отримали квартиру за рахунок спільного бюджету, працювали, але жодного доказу з цього приводу не надано. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачка в судове засідання не зявилась, просила справу слухати без її участі ( а. с. 58).

Представник позивачки адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, підтримав наданий на позовну заяву відзив. В подальшому просив справу слухати без його участі ( а. с. 64).

Відповідачі ОСОБА_8 ( ОСОБА_12Ю.), ОСОБА_7 в судове засідання не зявились, просили справу слухати без їх участі, в задоволенні позовних вимог просили відмовити ( а. с. 23,37,55,62).

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, підтримала наданий суду відзив на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 31.10.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до покровської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частину квартири задоволені частково: встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_9 однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу понад пять років з грудня 2010 року до 16.03.2017 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено ( а.с. 14-15).

24.05.2011 року за договором купівлі-продажу квартири ОСОБА_13 передала у власність ОСОБА_9 квартиру 9 у будинку № 37 на мкр-ні Лазурний у м. Покровськ Донецької області за 80000 ( а. с. 8-10).

Згідно довідки з місця проживання від 26.05.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_9 з грудня 2010 року по травень 2011 року проживали за адресою: м. Покровськ, мкр-н Южний, 24/16, проживали разом та вели спільне господарство ( а.с. 6).

Згідно довідки з місця проживання ОСОБА_1 з травня 2011 року по 16.03.2017 року проживала за адресою: м. Покровськ, мкр-н Лазурний, 37/9, разом з ОСОБА_9 та вела з останнім сумісно господарство ( а. с. 7).

17.03.2017 року ОСОБА_9 помер ( а. с. 12).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 31.10.2017 року встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_9 однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу понад пять років з грудня 2010 року по 16 березня 2017 року ( а. с. 13-15).

Згідно заяви ОСОБА_9 , останній повідомляє приватного нотаріуса ОСОБА_11, про те, що в шлюбі не перебуває та про відсутність осіб, які відповідно до ст. 60,62,65, 74 СК України, мали б право на частку в спільному майні подружжя ( а. с. 69).

Згідно листа Красноармійського ОУПФУ Донецької області ОСОБА_14 була фактично зареєстрована за адресою: м. Покровськ мкр-н Южний, 24/16, перебувала на обліку і отримувала пенсію за віком з 01.11.2014 року по 31.05.2015 року ( а.с. 76).

Як вбачається з копії спадкової справи, батько ОСОБА_9- ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався ( а. с. 110-178), відповідачка по справі ОСОБА_8 відмовилась від своєї частки у спадщині на користь відповідача ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої заяви ( а. с. 144).

Як вбачається з матеріалів справи встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу позивачка пов»язує з наступним вирішенням спору про визнання спільною сумісною власністю подружжя квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, мкр-н Лазурний,37/9.

У ч. 2 ст. 3 СК України зазначається, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно роз» яснень, викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 20.02.2012 року в справі за № 6-97цс11 для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Згідно зі ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми) самостійного заробітку ( доходу).

Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними ( частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки ( частина друга статті 364 ЦК України).

Згідно розяснень п. п. 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спір між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до ч.ч.2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

За правилом, встановленим ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 Постанови № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи , що квартира, що розташована за адресою: м. Покровськ, мкр-н Лазурний, 37/9, була придбана 24.05.2011 року в період сумісного проживання однією сімєю ОСОБА_9 та ОСОБА_1 з грудня 2010 року по 16.03.2017 року, факт якого встановлено рішенням суду від 31.10.2017 року, вказаний обєкт нерухомості є сумісно нажитим майном.

Доводи представника відповідача про придбання спірної квартири за особисті кошти ОСОБА_9 суд не приймає до уваги, оскільки вказаний факт не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Заява ОСОБА_9 на імя приватного нотаріуса ОСОБА_11 про те, що на момент укладення договору купівлі-продажу в шлюбі не перебуває та про відсутність осіб, які відповідно до ст. ст. 60,62,65, 74 СК України, мали б право на частку в спільному майні подружжя , в даному випадку, не є доказом на підтвердження факту придбання квартири за особисті кошти померлого, враховуючи перебування останнього на момент укладення вказаного правочину у фактичних сімейних відносинах з позивачкою по справі.

Окрім того, вказана заява була предметом розгляду в справі за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та,жінки без шлюбу, про визнання права власності на частину квартири, за результатом розгляду справи прийнято рішення про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_9 з грудня 2010 року по 16.03.2017 року.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання спільною сумісною власністю подружжя квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, мкр-н Лазурний , 37/9 , підлягають задоволенню.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено факту придбання спірного обєкту нерухомості за особисті кошти будь-кого з подружжя, а вимоги про визнання права власності на ? частину спірної квартири є похідними від вимог про визнання спільною сумісною власністю осіб, які проживали однією сім»єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_8, ОСОБА_7 про визнання спільної власністю подружжя та визнання права власності на ? частину квартири не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до неналежних відповідачів: ОСОБА_8 відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_4, а ОСОБА_7 не прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України.

Пунктом 2 частини 5 ст. 265 ЦПК України визначено, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 60,61,69,70, 71, 72, 74 СК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 ОСОБА_5 ( ОСОБА_4) ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на ? частину квартири задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_9 квартиру, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, мкр-н Лазурний, 37/9.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, що проживає за адресою: м. Покровськ, мкр-н Южний, 24/16, право власності на ? частину квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, мкр-н Лазурний, 37/9.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, який проживає за адресою: м. Покровськ, мкр-н Лазурний, 76/29, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, що проживає за адресою: м. Покровськ, мкр-н Южний, 24/16, понесений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08.10.2018 року.

Суддя: