Справа № 296/2380/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

21.03.2018 позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору № б/н від 09.07.2008 року в сумі 20 480,33 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. При цьому посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 09.07.2008 ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за договором не виконав.

Ухвалою суду від 30.03.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання.

23.04.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки під час підписання заяви про отримання кредиту йому не надано жодного документу про умови кредитування, підписів під такими документами він не ставив. Зазначає, що відсоткова ставка (прострочена заборгованість) становить 72 % є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.1,2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності. Крім того, вказує, що банк в односторонньому порядку встановив суму кредитного ліміту без його згоди. Також вказує про те, що позовна заява подана поза межами строку позовної давності. (а.с.34-35).

Представником позивача надано суду відповідь на відзив, в якому зазначив про те, що 26.08.2014 року ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, тобто відповідач неправомірно посилається на споживчий характер кредитування. Зауважив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахункам кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Тому банком надано банківську виписку, яка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерство юстиції від 12.04.2012 року №578/5. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Крім того, зазначає, що сторонами при укладенні договору обговорені всі істотні умови. В заяві-анкеті клієнта, зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак, умовами договору визначено(п.3.2), що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт.

Картковий рахунок діє до повного виконання зобовязання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий. Відповідно до умов договору, а саме п.1.1.7.31 строк позовної давності за кредитним договором , щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені, штрафів) був збільшений до 50 років, що не суперечить нормам закону, адже згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, банком подано позовну заяву до суду 18.03.2018 року, у межах строку позовної давності. (а.с.36-45).

Представник позивача просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відсутність представника (а.с.2 зворот, а.с. 21,22).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у письмовому відзиві на позовну заяву.

21.05.2018 ПАТ КБ "Приватбанк" змінило назву на АТ КБ "Приватбанк".

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 09.07.2008 року між ЗАТ «КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ "КБ "Приватбанк", та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки, згідно якого банк відкриває картковий рахунок 530091 і видає платіжну картку в національній валюті. Відповідно до умов договору №б/н від 09.07.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3200,00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказаний договір укладено шляхом написання заяви, яка разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с.6,7-12). Сторонами погоджено, що строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором, що не заперечувалося відповідачем.

Судом встановлено, що за умовами договору кредитний ліміт надавався відповідачу на строк 3 роки, що відповідає терміну дії картки.

Крім того, термін дії кредитної картки №530091, виданої ОСОБА_1 встановлений до останнього дня місяця 01.2010 року, що підтверджується довідкою ПАТ КБ "Приватбанк" від 14.05.2018 року (а.с.56).

Як вбачається з розрахунку, наданого до позовної заяви, останній розрахунок за кредитом була здійснена ОСОБА_1 28.03.2013 року (а.с.4-5)

Після цього кошти на картковий рахунок не зараховувалися. Як зазначено в заяві позичальника, кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку було надано відповідачу на термін дії картки, тобто до січня 2010 року. А тому сам факт занесення тіла кредиту до «сальдо простроченої заборгованості за кредитом» 28.03.2013 року підтверджує, що кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання закінчився в березні 2013 року.

З цієї дати у банку виникло право вимоги до відповідача. Після закінчення строку дії виконання кредитного зобов'язання позивач звернувся до суду через пять років - в березні 2018 року. Перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 22.10.2014 р. у справі №6-127цс14.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Крім того, відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Водночас надані позивачем докази, як то Витяг з Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 з посиланням на п.1.1.7.31, за яким строк позовної давності щодо вимог Банка по поверненню кредиту, процентів, винагород, неустойки складає 50 років, не є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору від 09.07.2008, оскільки такі Умови прийняті пізніше в 2010 році та не містять підпису позичальника (а.с.147-172).

Суд не приймає до уваги надану АТ "КБ "Приватбанк" анкету-заяву від 26.08.2014 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписану ОСОБА_1, оскільки остання не стосується предмету спору, так як в обґрунтування позовних вимог щодо розміру заборгованості позивач посилався на анкету-заяву від 09.07.2008 року, що підписана ОСОБА_1

Крім того, як зазначив відповідач у судовому засіданні, анкету-заяву від 26.08.2014 року він підписав виключно для зарахування на неї заробітної плати, однак АТ "КБ "Приватбанк" на даний час незаконно проводить списання коштів в рахунок заборгованості по іншому кредитному договору.

Отже, враховуючи заяву відповідача про застосування строків позовної давності, відсутність поважних причин пропуску такого строку позивачем, на підставі ст. 267 ЦК України суд відмовляє Акціонерному товариству Комерційний банк " Приватбанк" у задоволенні позову саме з підстав спливу встановленого законом строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 18, 263, 265, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк " Приватбанк" у задоволенні позову до ОСОБА_1 у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судовогорішення.

Позивач:

АТ КБ "Приватбанк",

,

рах. № 3111, МФО 305299,

місцезнаходження за адресою:

01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д

Відповідач:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

РНОКПП НОМЕР_1,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено 01.10.2018 року.

Суддя О. С. Рожкова