Провадження № 2/234/994/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю: секретаря судового засідання Сторчай А.Д., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., який обґрунтовано тим, що їй на праві власності належить частка квартири №77, яка розташована на другому поверсі будинку №70 по вул. Дружби (колишня Леніна) у м. Краматорську. Поверхом вище над її квартирою знаходиться квартира №81, що на праві спільної сумісної власності належить відповідачці, звідки 13.09.2017 року відбулось затоплення її квартири, внаслідок якого в спальній кімнаті на стелі біля входу зявилися коричневі плями діаметром 70 см і 30 см, дві плями діаметром 60 см, потьоки на шпалерах, намокли килимові доріжки, що підтверджується актом ОСББ «Екватор». Відшкодувати заподіяну шкоду відповідач відмовилася. Затоплення квартири, з вини відповідача, та пошкодження майна призвело до страждань позивача, постійних переживань по майбутнім витратам на ремонт, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя і членів своєї сімї, чим завдано їй моральної шкоди. Крім того, позивач є інвалідом, має хронічні захворювання, будь-які страждання та переживання призводять до погіршення її стану здоровя. Її фінансовий стан не дозволяє витрачати кошти на ремонт квартири, вона не працює, єдиним доходом є пенсія у розмірі 1500,00 грн., тому позивач вимушена проживати у зіпсованій квартирі, що викликає додаткові тривалі страждання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали і просили задовольнити їх у повному обсязі. Додатково зазначили, що в квартирі №77 позивач проживає разом із своїм чоловіком ОСОБА_5, а їх син, який також є співвласником квартири, проживає окремо. До теперішнього часу квартира після залиття не відремонтована, бо їм бракує коштів на ремонт. Із позовом про відшкодування матеріальної шкоди до суду не зверталися, бо немає коштів на залучення спеціаліста для визначення розміру завданої матеріальної шкоди.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. Її представник за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовити, оскільки вона є співвласницею тільки Ѕ частки квартири №АДРЕСА_1, а інша частка належить спадкоємцям ОСОБА_6. Залиття 13.09.2017 року відбулося внаслідок пориву системи опалення в квартирі №81, де на той час проживав неповнолітній син відповідачки ОСОБА_4 і ОСОБА_6 - ОСОБА_7.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира №АДРЕСА_2, на підставі Свідоцтва про право власності від 25.01.2005 року, посвідченого Відділом по обліку та розподілу житлової площі виконкому Краматорської міської ради, в рівних долях на праві приватної спільної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 14.02.2018 року, квартира №АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_6.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17.11.2017 року, яке набрало законної сили 28.11.2017 року, встановлено факт проживання однією сімєю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 і ОСОБА_6, який помер 15.04.2016 року, у період часу з травня 1990 року по грудень 2010 року; визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_6, зокрема квартиру №АДРЕСА_4 (Леніна) у м. Краматорську; визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частку квартири №АДРЕСА_4 (Леніна) у м. Краматорську. Приймаючи дане рішення суд виходив з того, що ОСОБА_6 з травня 1990 року по грудень 2010 року проживав однією сімєю, як чоловік та жінка з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу, та під час спільного проживання, 19.02.2001 року, ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Краматорською універсальною біржою «Примус», придбав квартиру №АДРЕСА_5, який рішенням Краматорського міського суду від 23.11.2004 року було визнано дійсним і визнано право власності за ОСОБА_6, а відтак, дане нерухоме майно, є спільною сумісною власністю. Таким чином, квартира №АДРЕСА_4 (Леніна) у м. Краматорську належала ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності з 19.02.2001 року. Крім того, даним рішенням встановлено, що ОСОБА_6 помер 15.04.2016 року.

Згідно довідки ОСББ «Екватор» від 19.04.2018 року в квартирі №АДРЕСА_6 (Леніна) у м. Краматорську з 22.12.2005 року зареєстровано дві особи: ОСОБА_4 і її син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На час затоплення квартири, ОСОБА_7 був неповнолітнім.

Судом також встановлено факт затоплення квартири №АДРЕСА_2.

Згідно комісійного Акту обстеження ОСББ «Екватор» від 13.09.2017 року в квартирі №77 ОСОБА_1 при вході у спальню капає зі стелі, потьоки по шпалерам з правого боку від двері і над нею, плями на стелі одна діаметром 70 см, дві 60 см та 30 см, килимові доріжки мокрі. В спальні квартири №81 виявлена калюжа, яка утворилася через те, що капала вода з пластикового перехідника батареї. 12.09.2017 року була опресована опалювальна система, мешканці квартири №81 не знаходилися вдома, про проблему не повідомили.

Вимоги про відшкодування матеріальних збитків, завданих залиттям квартири, позивачем не предявлялися. Як пояснила позивач в судовому засіданні, у неї бракує коштів на залучення спеціаліста, для визначення розміру матеріальної шкоди.

Частиною 4 ст.319 ЦК України передбачено, що власність зобовязує.

Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором.

Таким чином, маючи обовязок утримувати свої майно, ОСОБА_4 мала належним чином слідкувати за технічним станом вузлів та обладнання, інженерних мереж, розташованих у її квартирі.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Невиконання відповідачем обовязку з належного утримання свого майна, що призвело до витікання води із пластикового перехідника батареї системи опалювання у квартирі №АДРЕСА_6 (Леніна) у м. Краматорську, є неправомірною бездіяльністю, яка згідно ст.1167 ЦК України тягне за собою обовязок відшкодувати завдану шкоду.

Докази того, що залиття належної позивачу квартири відбулося не з вини відповідача ОСОБА_4, суду не надано.

Судом також встановлено, що внаслідок залиття належної їй квартири позивачу завдано значної моральної шкоди.

При визначенні розміру завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з наступного.

Самим фактом пошкодження належного позивачу майна їй спричинена моральна шкода. Залиття належної позивачу квартири вимагало від неї додаткових зусиль для ліквідації наслідків затоплення. За відсутності можливості зробити ремонт, позивач, яка є інвалідом третьої групи, перебуває на «Д», вимушена проживати у житлі, що має відповідні пошкодження внаслідок залиття. Вирішивши зробити ремонт, позивач буде вимушена вишукувати для цього кошти, час, можливості.

Обґрунтовуючи розмір завданої їй шкоди, позивач зазначає, що пошкодження майна призвело до постійних переживань по майбутнім витратам на ремонт. Будучи інвалідом та маючи низку хронічних захворювань, будь-які страждання та переживання призводять до погіршення її стану здоровя. На теперішній час фінансовий стан не дозволяє позивачу витрачати кошти на ремонт квартири, тому вона вимушена проживати у зіпсованій квартирі, що викликає додаткові тривалі страждання.

При цьому відповідач не відшкодувала добровільно завдану позивачу шкоду.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Як роз'яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та інше. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди.

Визначаючи її розмір, виходячи з міркувань розумності, розсудливості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача на відшкодування завданої їй моральної шкоди 5000 грн..

Як передбачено ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Як встановлено судом, інший співвласник квартири ОСОБА_6 помер 15.04.2016 року, зареєстрований в квартирі син ОСОБА_4 і ОСОБА_6 ОСОБА_7 на час залиття був неповнолітнім, відомостей про інших співвласників квартири №АДРЕСА_1 судом не встановлено, у звязку з чим, є всі законні підстави стягнути завдану моральну шкоду ОСОБА_1, внаслідок залиття квартири.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3) моральну шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч) грн. 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2) судовий збір у розмірі 352,40 грн. до доходу держави.

В інший частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18 травня 2018 року.

Суддя В.О. Заборський