Копія Справа № 326/927/18
Провадження № 2-ав/326/1/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої судді Чапланової О.М.,

при секретарі Бородай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за заявою ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області, про відновлення втраченого судового провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області про визнання дій УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб, що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, протиправними та зобовязання вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальної справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2, звернулася до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Тельманівської РДА Донецької області про визнання дій УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб, що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, протиправними та зобовязання вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації, райдержадміністрації про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб, що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, та зобовязання нарахувати та виплатити одноразову компенсацію, заінтересована особа - Департамент праці та соціального захисту населення Донецької області (а.с.1-5).

Ухвалою від 02 липня 2018 року вказану заяву було залишено без руху, заявниці надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (а.с.54-55).

13.07.2018 року до суду надійшла заява представника заявника з додатками, на виконання ухвали від 02 липня 2018 року, якими були усунуті недоліки заяви про відновлення втраченого судового провадження (а.с.58-59).

Звернувшись до суду із завою про відновлення втраченого судового провадження, заявниця свої вимоги мотивує тим, що 23.07.2012 року вона звернулась до Тельманівського районного суду Донецької області з адміністративним позовом до УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб, що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, та зобовязання нарахувати та виплатити одноразову компенсацію.

Постановою Тельманівського районного суду Донецької області від 29.10.2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2013 року постанова суду першої інстанції скасована, позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Ухвалою ВАС України від 06.11.2014 року постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2013 року залишена без змін.

Таким чином, вказана постанова апеляційного суду набрала законної сили та була звернена до виконання.

Постановою начальника відділу ДВС Тельманівського РУЮ від 21.05.2013 року відкрито виконавче провадження.

У звязку з фактичним невиконанням боржником виконавчого листа, ухвалою Тельманівського районного суду Донецької області від 02.08.2013 року змінено спосіб та порядок виконання виконавчого листа шляхом визначення суми стягнення в грошовому виразі у розмірі 68 820 гривень. Проте, і після зміни способу та порядку виконання виконавчого листа, виконавчий лист не був виконаний.

З початку воєнних дій на території Донбасу виконавче провадження знаходиться на окупованій території, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою з метою отримання дублікату виконавчого листа для звернення стягнення за виконавчим листом та для захисту своїх прав та інтересів.

Виконавчий документ звернено до виконання вчасно, по ньому відкрито виконавче провадження, яке не завершене з обєктивних причин та залишилося на окупованій території, у звязку з чим вважає, що строк подання заяви про відновлення провадження для виконання судового рішення не є пропущеним.

При цьому вона зверталась до відділу виконавчої служби з метою відновлення втраченого виконавчого провадження, проте їй повідомили, що для цього необхідний оригінал виконавчого листа, який вона зможе отримати лише після відновлення втраченого судового провадження.

У випадку, якщо суд вважає інакше, вона додатково вказує на поважність причин для звернення до суду з вказаною заявою.

Загальновідомим фактом є проведення воєнних дій на окупованій території. Вона знаходиться на окупованій території, внаслідок чого обмежена в доступі до правосуддя та ефективному захисті своїх порушених прав. Окрім того, вона не працює, є інвалідом третьої групи, внаслідок чого не має здоровя та достатніх коштів для регулярних поїздок по Донецькій області з метою доказування свого законного права, підтвердженого судовим рішенням. Крім того, внаслідок вказаних обєктивних обставин вона була позбавлена права на правову допомогу, внаслідок чого не мала можливості отримати необхідний та ефективний правовий захист своїх порушених прав.

Вважає, що причини пропуску нею строку на звернення до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження є поважними, у звязку з чим пропущений строк підлягає поновленню.

Просить: якщо суд вважає пропущеним строк на звернення до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення - визнати причини пропуску поважними та поновити вказаний строк; відновити втрачене судове провадження № 0548/1747/2012 (2-а/0548/33/2012) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб, що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, та зобовязання зарахувати та виплатити одноразову компенсацію, а саме: постанову Тельманівського районного суду Донецької області від 29.10.2012 року, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено; постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2013 року, якою постанова суду першої інстанції скасована, постановлена нова постанова, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, зобовязано Управління парці та соціального захисту населення Тельманівської райдержадміністрації виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію як родині, яка втратила годувальника з числа осіб, що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії ЧАЕС, і смерть яких повязана з Чорнобильскою катастрофою в розмірі 60 мінімальних заробітних плат; ухвалу Вищого Адміністративного Суду України від 06.11.2014 року, якою постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2013 року залишена без змін; ухвалу Тельманівського районного суду Донецької області від 02.08.2013 року, якою змінено спосіб та порядок виконання виконавчого листа шляхом визначення суми стягнення в грошовому виразі у розмірі 68 820 гривень.

Ухвалою від 18.07.2018 року заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження прийнято до розгляду та відкрито провадження. У вказаній ухвалі зазначено, що заява про відновлення втраченого судового провадження відповідає вимогам ст.ст. 386-387 КАС України, подана до закінчення строку предявлення виконавчого документа до виконання, про що свідчать додані до заяви матеріали, з яких вбачається, що виконавчий лист № 0548/1747/2012, виданий 19.04.2013 року Тельманівським районним судом Донецької області, був своєчасно предявлений до виконання та з виконання вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження, яке не було закінчено з вини боржника. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що підстав для вирішення питання про поновлення строку подачі заяви про відновлення втраченого судового провадження до суду немає (а.с.77-78).

Заявниця та її представник, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не зявилися, у письмових заявах просили розглянути справу за їх відсутності (а.с.4, 59 (зворотній бік).

УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації, яке завчасно та належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, у судове засідання представника не направило, про причини неявки до суду не повідомило, заяву про розгляд справи за відсутності представника та відзив не надало.

В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних, за відсутності осіб, що не зявилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 384 КАС України відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 385 КАС України передбачено, що втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно із ст. 386 КАС України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 389 КАС України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: а) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); б) документи, надіслані (видані) адміністративним судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; в) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; г) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; ґ) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; д) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; е) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Судом безспірно встановлено, що відповідно до копії позовної заяви від 23.07.2012 року, яка була отримана Тельманівським районним судом Донецької області 23.07.2012 року, ОСОБА_1 звернулася до вказаного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб, що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, протиправними та зобовязання вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації. Просила визнати дії УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті їй одноразової компенсації, як родині, яка втратила годувальника з числа осіб, що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, протиправними; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй одноразову компенсацію відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі шістдесяти мінімальних заробітних плат (а.с.6-7).

Відповідно до ухвали, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 03.10.2012 року Тельманівським районним судом Донецької області постановлено ухвалу, якою відкрито скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб, що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, протиправними та зобовязання вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації (а.с.92).

Відповідно до наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови Тельманівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2012 року по справі № 0548/1747/2012, яка зареєстрована 09.01.2013 року, оприлюднена 09.01.2013 року, та до завіреної судом копії вказаної постанови, наданої заявником, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області про визнання дії УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС протиправними та зобовязати вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації, відмовлено, як такому, що не ґрунтується на законі (а.с. 25-26, 61-66).

Відповідно до наданої заявником копії апеляційної скарги, 18.01.2013 року через Тельманівський районний суд Донецької області ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на постанову Тельманівського районного суду Донецької області від 29.10.2012 року (а.с.27).

Відповідно до ухвали від 28.01.2013 року, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та до завіреної судом копії вказаної ухвали, наданої заявником, 28.01.2013 року Донецьким апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження в адміністративній справі № 0548/1747/2012 (а.с.30, 94-95).

Відповідно до ухвали від 28.01.2013 року, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та до завіреної судом копії вказаної ухвали, наданої заявником, 28.01.2013 року Донецьким апеляційним адміністративним судом закінчено підготовку справи № 0548/1747/2012 до апеляційного розгляду. Призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 04 лютого 2013 року о 10-30 год. (а.с.31, 93).

Відповідно до постанови від 04.02.2013 року, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, яку надіслано судом 05.02.2013 року, зареєстровано 06.02.2013 року, оприлюднено 06.02.2013 року, та до завіреної судом копії вказаної постанови, наданої заявником, 04.02.2013 року Донецьким апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тельманівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2012 року по адміністративній справі № 0548/1747/2012- задоволено. Постанову Тельманівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2012 року по адміністративній справі № 0548/1747/2012 - скасовано. Прийнято нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію як сім'ї яка втратила годувальника з числа осіб віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЕС і смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою в розмірі 60 мінімальних заробітних плат (а.с.33-34, 67-71).

Відповідно до наданої заявником копії касаційної скарги, УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації подано касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2013 року (а.с.35).

Відповідно до завіреної судом копії ухвали Вищого адміністративного суду України, наданої заявником, 20.03.2013 року Вищим адміністративним судом України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації Донецької області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2013 року (а.с.36).

19 квітня 2013 року, на виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2013 року, видано виконавчий лист про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської райдержадміністрації Донецької області виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію як сім'ї, яка втратила годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЄС і смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою в розмірі 60 мінімальних заробітних плат (а.с.42).

21.05.2013 року постановою начальника відділу державної виконавчої службиТельманівського районного управління юстиції з виконання вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження (а.с.44-45).

Згідно із довідкою Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської райдержадміністрації від 12.06.2013 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 0548/1747/2012, виданому 19.04.2013 року, проведено розрахунок суми одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЄС, та визначено до виплати 68820 грн., проте УПСЗН не може виконати рішення суду щодо сплати зазначеної суми (а.с. 43).

Відповідно до наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали Тельманівського районного суду Донецької області від 02 серпня 2013 року, яка зареєстрована 22.08.2013 року, оприлюднена 27.08.2013 року, та до завіреної судом копії вказаної ухвали, наданої заявником, зазначеною ухвалою заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду - задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання виконавчого листа № 0548/1747/2012, виданого 19.04.2013 року Тельманівським районним судом Донецької області про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської райдержадміністрації Донецької області виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію як сім'ї, яка втратила годувальника з числа осіб, віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЄС і смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою у розмірі 60 мінімальних заробітних плат шляхом визначення суми стягнення в грошовому виразі у розмірі 68820 гривень (а.с. 48, 72-73).

Відповідно до завіреної судом копії ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.09.2013 року, наданої заявником, вказаною ухвалою апеляціну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської райдержадміністрації Донецької області на ухвалу Тельманівського районного суду Донецької області від 02 серпня 2013 року повернуто апелянту (а.с.50).

Відповідно до ухвали від 06.11.2014 року, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, яку зареєстровано 12.11.2014 року, оприлюднено 13.11.2014 року, 06.11.2014 року Вищим адміністративним судом України касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області залишено без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2013 року - без змін (а.с.74-76).

Згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Тельманівському районному суду Донецької області, здійснюється Приморським районним судом Запорізької області.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі повноваження», УДППЗ «Укрпошта» з 27.11.2014 р. припинено приймання поштових відправлень на/з територію/ї Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі повноваження.

Будь-які матеріали вказаної судової справи, як і сама судова справа, після розгляду не були передані Тельманівським районним судом Донецької області до Приморського районного суду Запорізької області.

Відповідно до ч.1 ст. 390 КАС України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали даної справи, докази, які узгоджуються між собою, враховуючи заявлені вимоги, суд вважає за можливе відновити втрачене провадження, а саме: постанову Тельманівського районного суду Донецької області від 29.10.2012 року, постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2013 року, ухвалу Вищого Адміністративного Суду України від 06.11.2014 року, ухвалу Тельманівського районного суду Донецької області від 02.08.2013 року.

Керуючись: ст.ст. 294-295, 384-386, 389-391 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області, про відновлення втраченого судового провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області про визнання дій УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб, що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, протиправними та зобовязання вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації - задовольнити.

Відновити постанову Тельманівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2012 року по справі №0548/1747/2012, провадження №2-а/0548/33/2012 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області про визнання дій УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб, що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, протиправними та зобовязання вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації, у наступній редакції:

Справа № 0548/1747/2012

2-а/0548/33/2012

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2012 року Тельманівський районний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Чиньонова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тельманове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області про визнання дії УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС протиправними та зобов»язати вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації,

в с т а н о в и в:

23 липня 2012 позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області про визнання дії УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС протиправними та зобов»язати вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації.

В обґрунтування своїх вимог, зазначила, що вона є вдовою ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС і відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на одноразову компенсацію в розмірі 60 мінімальних заробітних плат. Відповідач в порушення цього закону не нараховує та не виплачує їй вищезазначену компенсацію. Про порушення своїх прав вона дізналася в червні 2012 року. Просила суд визнати дії УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС протиправними та зобов»язати вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації

Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягала.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника управління, позов не визнав. Надав до суду письмове заперечення, в якому посилається на те, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» компенсація сімям за втрату годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов»язана з Чорнобильською катастрофою, надається непрацездатним членам сім»ї. Управлінням встановлено, що на момент смерті чоловіка ОСОБА_3, позивачка не перебувала на його утриманні і відповідно права на одержання зазначеної компенсації не має. Виплата даної компенсації здійснюється відповідно до постанови КМУ від 20 травня 2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просив в позові відмовити, оскільки Управління діяло виключно в межах законодавства та наданих йому обов»язків і повноважень.

Дослідивши матеріали справи, з»ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що чоловік позивачки, ОСОБА_3, був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно експертного висновку № 39 від 25 червня 1993 року вбачається, що ОСОБА_3 помер 05 жовтня 2006 року внаслідок захворювання, пов»язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивачка 19 червня 2012 року звернулася до відповідача з заявою про проведення перерахунку одноразової компенсації сім»ям за втрату годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов»язана з Чорнобильською катастрофою, однак у проведенні такої їй було відмовлено, про що повідомлено листом № 03вх 01-986 від 19 червня 2012 року. Не погодившись з зазначеною відповіддю Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області, позивачка у межах визначених ст. 99 КАС України строків, звернулася до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Згідно ст.3 Основного Закону, Україна як соціальна держава визнає людину найвищою соціальною цінністю, розподіляє суспільне багатство згідно з принципом соціальної справедливості та піклується про зміцнення громадянської злагоди у суспільстві.

Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім'ї.

Згідно з Конституцією України держава забезпечує соціальну спрямованість економіки (частина четверта статті 13), що є основою для реалізації соціальних прав громадян, зокрема на соціальний захист та достатній життєвий рівень. Відповідно до Основного Закону України "кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло" (стаття 48), "пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом" (частина третя статті 46). Положення цих статей Основного Закону України конкретизують конституційне визначення України як соціальної держави, що передбачає участь суспільства в утриманні тих осіб, які через непрацездатність або з інших незалежних від них причин не мають достатніх засобів для існування.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Крім того, у Рішенні від 8 жовтня 2008 року N 20-рп/2008 у справі про страхові виплати Конституційний Суд України вказав, що види і розміри соціальних послуг та виплат потерпілим, які здійснюються і відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, встановлюються державою з урахуванням його фінансових можливостей.

Згідно до Загальної декларації прав людини 1948 року, кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави (стаття 22). Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов'язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" встановлено, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Виходячи з вищенаведеного, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

В частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В Рішенні від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Згідно частин першої, третьої статті 95 Основного Закону України, згідно з якими бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами; держава прагне до збалансованості бюджету України.

В рішенні Конституційного Суду України від 27 листопада 2008 року N 26-рп/2008 у справі про збалансованість бюджету зазначено, що положення частини третьої статті 95 Конституції України стосовно прагнення держави до збалансованості бюджету України у системному зв'язку з положеннями частини другої цієї статті, статті 46 Конституції України треба розуміти як намагання держави при визначенні законом про Державний бюджет України доходів і видатків та прийнятті законів, інших нормативно-правових актів, які можуть вплинути на доходну і видаткову частини бюджету, дотримуватися рівномірного співвідношення між ними та її обов'язок на засадах справедливого, неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами враховувати загальносуспільні потреби, необхідність забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Отже, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, Україна як соціальна держава забезпечує загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов'язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Конституцією України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19).

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який розробляє проект закону про Державний бюджет України на наступний рік і подає його до Верховної ОСОБА_4 України, забезпечує виконання затвердженого Верховною ОСОБА_4 України Державного бюджету України, звітує перед Верховною ОСОБА_4 України про його виконання, регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області про визнання дії УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС протиправними та зобов»язати вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації не підлягаючим задоволенню, як такий, що не ґрунтується на законі.

Виходячи з наведеного ст..ст. 3, 17, 22, 46, 48, 95, 96, 116 Конституції України та керуючись ст. 183-2 КАС України", суд

в и р і ш и в:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області про визнання дії УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової компенсації родині, яка втратила годувальника з числа осіб що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС протиправними та зобов»язати вчинити дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації відмовити, як такому, що не ґрунтується на законі.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Тельманівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надсиланням до суду апеляційної інстанції особою, яка її подає, копії апеляційної скарги, а в разі надходження повідомлення про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді - протягом десяти днів з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя О.В. Чиньонов

Відновити постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2013 року по справі №0548/1747/2012 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тельманівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2012 року по адміністративній справі №0548/1747/2012 (суддя Чиньонов О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, у наступній редакції:

Головуючий у 1 інстанції - Чиньонов О.В.

Суддя-доповідач - ОСОБА_4

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2013 року справа №0548/1747/2012

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ханової Р.Ф.

суддів Гайдара А.В., Яковенка М.М.

при секретарі судового засідання: Левченко Г.О.

за участю представників:

від позивача : ОСОБА_1 - особисто

від відповідача : не з'явився

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Тельманівського районного суду Донецької області

від 29 жовтня 2012 року

по адміністративній справі № 0548/1747/2012 (суддя Чиньонов О.В.)

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального захисту населення

Тельманівської районної державної адміністрації

Донецької області

про визнання дій протиправними та зобов'язання

вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач у справі) 23 липня 2012 року звернулась до суду першої інстанції з позовною заявою до управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області (надалі відповідач у справі) про визнання дій відповідача неправомірними, зобов'язання відповідача здійснити виплату одноразової компенсації, як сім'ї, яка втратила годувальника з числа осіб віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЕС і смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою (арк. справи 1-2).

Постановою Тельманівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2012 року у задоволені позовних вимог відмовлено, з огляду на безпідставність їх заявлення, суд дійшов висновку що вимоги є такими що не ґрунтуються на законі (арк. справи 30-31).

Позивач не погодився з висновком суду першої інстанції, надав апеляційну скаргу, посилаючись на грубе порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у запереченнях на апеляційну скаргу від 1 лютого 2013 року просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року, в редакції Закону України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року зі змінами та доповненнями станом на час існування спірних правовідносин, визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується посвідченням від 8 червня 2010 року № 516138 С, виданим Донецькою обласною державною адміністрацією (арк. справи 8). Зв'язок смерті з Чорнобильською катастрофою підтверджується актом судово - медичного дослідження № 260 від 5 жовтня 2009 року судово-медичного експерта та експертним висновком Донецької регіональної експертної комісії по установленню зв'язку захворювань, інвалідності та смерті з діянням іонізованого випромінювання та інших шкідливих наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 18 квітня 2010 року, копії яких долучені до матеріалів справи.

На момент смерті годувальника позивач перебувала на утриманні чоловіка, що посвідчується довідкою Мічурінської селищної ради від 8 червня 2010 року, копія якої долучена до матеріалів справи. На момент смерті чоловіка ОСОБА_1 була інвалідом третьої групи інвалідності від загального захворювання, що посвідчується довідками МСЕК долученими до матеріалів справи, та даний факт встановлений під час вирішення питання про призначення пенсії в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до статей 49,52,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що посвідчується долученими до матеріалів справи копіями судових рішень, а саме постанови Тельманівського районного суду Донецької області від 23 листопада 2010 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2011 року (арк. справи 11-14).

Позивач 14 червня 2012 року звернулась до відповідача із заявою про виплату одноразової компенсації відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно листа відповідача від 19 червня 2012 року позивачу відмовлено у виплаті компенсації сім'ї за втрату годувальника з посиланням на те, що така компенсація надається непрацездатним членам сім'ї, якою на момент смерті чоловіка позивач не була (арк. справи 16). Долучені до матеріалів справи документи спростовують позицію управління, при цьому для виплати одноразової допомоги наявність факту непрацездатності не є обов'язковим. Право на одноразову допомогу сім'ї пов'язане виключно з причиною смерті. Факт смерті чоловіка позивача та зв'язок з Чорнобильською катастрофою матеріалами справи доведені.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суб'єкти, які мають право на компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначені зокрема сім'ї, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Компенсаціями за шкоду, заподіяну здоров'ю, є зокрема одноразова компенсація. Вихідним критерієм нарахування цих компенсацій є мінімальна заробітна плата, розмір якої визначається на момент виплати.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

З огляду на зазначене позивачем доведене її право на отримання одноразової компенсації, як яка втратила годувальника з числа осіб віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЕС і смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції неповно встановлені обставини справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 постанову Тельманівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2012 року по адміністративній справі № 0548/1747/2012- задовольнити.

Постанову Тельманівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2012 року по адміністративній справі № 0548/1747/2012 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію як сім'ї яка втратила годувальника з числа осіб віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЕС і смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою в розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 4 лютого 2013 року. Повний текст постанови складений та підписаний 4 лютого 2013 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Р.Ф. Ханова

Судді: А.В. Гайдар

ОСОБА_5

Відновити ухвалу Тельманівського районного суду Донецької області від 02 серпня 2013 року по справі №246/1141/13-а за заявою ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду, у наступній редакції:

Справа № 246/1141/13-а

У Х В А Л А

02 серпня 2013 року Тельманівський районний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Ковальова І.П.

при секретарі Сокирко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Тельманове заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2013 року до Тельманівського районного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якій вказано, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду було призначено УПСЗН Тельманівської райдержадміністрації зобов'язане виплатити їй одноразову компенсацію, як родині яка втратила годувальника з числа осіб що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС і смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, про що до відділі державної виконавчої служби Тельманівського районного управління юстиції було подано виконавчий лист № 0548/1747/2012. 21.05.2013 року було відкрито виконавче провадження. На теперішній час боржником здійснено нарахування одноразової грошової компенсації у сумі 68820 гривень, але не виплачено. Тому заявниця звернулась до суду і просить змінити спосіб та порядок виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду № 0548/1747/2012р. шляхом визначення суми стягнення в грошовому виразі у розмірі 68820 гривень та видати відповідний виконавчий лист з метою пред'явлення його для примусового виконання до органу Державної казначейської служби України.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Згідно ч.2 ст. 263 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Представником відповідача було подано заперечення на заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду № 0548/1774/2012 від 04.02.2013 року, посилаючись на те, що виконання постанови суду в частині сплати нарахованих сум неможливе, так як це буде кваліфікуватися як нецільове використання бюджетних коштів з притягненням посадових осіб до відповідальності. УПСЗН виконує обов'язки щодо нарахування сум допомоги в розмірах зазначених судом, але не може виконати рішення суду щодо сплати зазначених сум. Тому просить суд відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну способу і порядку виконання рішення суду.

Згідно довідки № 03-1000 від 12.06.2013 року ОСОБА_1 було нараховано 68820 гривень - одноразова компенсація родині, яка втратила годувальника з числа осіб що віднесені до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, згідно постанови відділу державної виконавчої служби Тельманівського районного управління юстиції ВП № 37988021 про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 0548/1747/2012 виданого 19.04.2013 року про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА одноразової компенсації по втраті годувальника у розмірі 60 мінімальних заробітних плат встановлених на момент смерті учасника ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЄС.

Згідно копії виконавчого листа № 0548/1774/2012 виданого Тельманівським районним судом Донецької області Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської райдержадміністрації Донецької області зобов'язано виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію як сім'ї яка втратила годувальника з числа осіб віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЄС і смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою в розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

Згідно копії постанови ВП № 37988021 про відкриття виконавчого провадження, виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 0548/1774/2012 виданого 19.04.2013 року Тельманівським районним судом Донецької області відкрито 21.05.2013 року.

Згідно копії постанови Донецького апеляційного адміністративного суду УПСЗН Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області зобов'язано виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію як сім'ї яка втратила годувальника з числа осіб віднесених до учасників ліквідації.

Згідно ч.1 ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, сторона виконавчого провадження може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ч.1 ст. 263 КАС України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа № 0548/1747/2012 виданого 19.04.2013 року Тельманівським районним судом Донецької області про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської райдержадміністрації Донецької області виплатити ОСОБА_1 одноразову компенсацію як сім'ї яка втратила годувальника з числа осіб віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЄС і смерть яких пов'язана з Чорнобильської катастрофою у розмірі 60 мінімальних заробітних плат шляхом визначення суми стягнення в грошовому виразі у розмірі 68820 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.П. Ковальов

Відновити ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06.11.2014 року по справі К/800/10284/13 за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Тельманівської РДА Донецької області про визнання дій протиправними, у наступній редакції:

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м. Київ К/800/10284/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними,-

в с т а н о в и л а :

23 липня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати дій відповідача неправомірними, зобов'язати відповідача здійснити виплату одноразової компенсації, як сім'ї, яка втратила годувальника з числа осіб віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЕС і смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Постановою Тельманівського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2012 року, в задоволенні позову відмовлено.

Натомість, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2013 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області виплатити позивачу одноразову компенсацію як сім'ї яка втратила годувальника з числа осіб віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЕС і смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою в розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області звернулось з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, ОСОБА_1 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Зв'язок смерті з Чорнобильською катастрофою підтверджується актом судово-медичного дослідження № 260 від 5 жовтня 2009 року судово-медичного експерта та експертним висновком Донецької регіональної експертної комісії по установленню зв'язку захворювань, інвалідності та смерті з діянням іонізованого випромінювання та інших шкідливих наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 18 квітня 2010 року, копії яких долучені до матеріалів справи. На момент смерті годувальника позивач перебувала на утриманні чоловіка, що посвідчується довідкою Мічурінської селищної ради від 8 червня 2010 року, копія якої долучена до матеріалів справи. На момент смерті чоловіка ОСОБА_1 була інвалідом третьої групи інвалідності від загального захворювання, що посвідчується довідками МСЕК долученими до матеріалів справи, та даний факт встановлений під час вирішення питання про призначення пенсії в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_1 не має права на отримання компенсації, а відмова у її призначенні є правомірною, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Натомість, суд апеляційної інстанції в своїй постанові вказав, що позивачем доведене її право на отримання одноразової компенсації, як яка втратила годувальника з числа осіб віднесених до учасників ліквідації на Чорнобильській АЕС і смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року, в редакції Закону України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року зі змінами та доповненнями станом на час існування спірних правовідносин, визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до статті 48 Закону України ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» суб'єкти, які мають право на компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначені зокрема сім'ї, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Компенсаціями за шкоду, заподіяну здоров'ю, є зокрема одноразова компенсація. Вихідним критерієм нарахування цих компенсацій є мінімальна заробітна плата, розмір якої визначається на момент виплати.

Судами встановлено, що згідно листа відповідача від 19 червня 2012 року позивачу відмовлено у виплаті компенсації сім'ї за втрату годувальника з посиланням на те, що така компенсація надається непрацездатним членам сім'ї, якою на момент смерті чоловіка позивач не була.

Долучені до матеріалів справи документи спростовують позицію управління, при цьому для виплати одноразової допомоги наявність факту непрацездатності не є обов'язковим. Право на одноразову допомогу сім'ї пов'язане виключно з причиною смерті. Факт смерті чоловіка позивача та зв'язок з Чорнобильською катастрофою матеріалами справи доведені.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Тельманівської районної державної адміністрації Донецької області залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: С.Я. Чалий

ОСОБА_7

ОСОБА_8

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис ОСОБА_9

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

16.10.2018