Справа № 301/2162/18
У х в а л а

10.10.18 року м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Даруда І.А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Згідно статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч.1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24. 09. 2008 року №866, передбачено, що для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Однак, вказаний позов не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України, а саме:

-при зверненні позивачкою з позовною вимогою про визначення місця проживання дитини з матір'ю у позовній заяві не зазначено третьою особою службу у справах дітей Іршавської РДА, також не надано акту обстеження умов проживання дитини та висновку про доцільність місця проживання дитини з матір'ю, складених даною установою.

-не сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. за немайнову вимогу про визначення місця проживання дитини.

Крім того, частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас, надані з заявою в якості доказів документи не засвідчені належним чином та не містять дати їх засвідчення.

А тому, вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної заяви слід застосувати правила ст. 185 ЦПК Україниі залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали суду, та роз'яснити позивачу, що в противному разі позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Копію ухвали надіслати для виконання позивачем.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : І. А. Даруда