Справа № 481/1420/17 Провадження №22-ц/4812/57/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого - Прокопчук Л.М.

Суддів - Самчишиної Н.В., Царюк Л.М.

Із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

переглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3, на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області, яке ухвалено 11 грудня 2017 року у в приміщенні того ж суду під головуванням судді Вжещ С.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

13 листопада 2017 року ОСОБА_1 пред'явив до ОСОБА_2 зазначений позов, який обґрунтовував наступним.

01 вересня 1993 року між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану виконкомом Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільскої областівчинено актовий запис № 9.

Від шлюбу мають двох дітей, які є повнолітніми на даний час та проживають окремо.

Посилаючись на те, що подружнє життя не складається, хоча вони проживають за однією адресою, проте шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають, часто виникають сварки та конфлікти, що суперечить їх інтересам, просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 (а.с. 2-3).

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 01.09.1993 року виконавчим комітетом Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільскої області, розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачу повернуто її дошлюбне прізвище «ОСОБА_2» (а.с. 19-20).

05 липня 2018 року ОСОБА_2, діючи через свого представника ОСОБА_3, подала на вищевказане рішення апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області, в якій просила його змінити в частині повернення їй дошлюбного прізвища, і ухвалити в цій частині нове рішення, яким залишити їй прізвище «ОСОБА_2». Скаргу обґрунтовувала невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи. Доводи та вимоги апеляційної скарги стосуються лише вирішення судом питання зміни прізвища. В іншій частині рішення суду не оскаржено (а.с. 32-33).

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач просив рішення суду залишити без змін.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у редакції Закону України N 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У жовтні 2018 року справа передана до Миколаївського апеляційного суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає не повністю.

Судом встановлено, що 01 вересня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що в кризі реєстрації актів цивільного стану виконкомом Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільскої областівчинено актовий запис № 9 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Не зважаючи на те, що сторони проживають за однією адресою, вони спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають, тому ОСОБА_1 звернувся з позовом про розірвання шлюбу.

Заява відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи у її відсутність, яка викладена машинописним текстом, містить власноруч дописане клопотання про зніму прізвища на дошлюбне «ОСОБА_2» (а.с. 14).

Ухвалюючи рішення, зокрема, в частині зміни прізвища відповідача, суд першої інстанції узяв до уваги зазначену вище заяву.

Апеляційний суд не погоджується із цим висновком, у зв'язку з його невідповідністю обставинам справи та порушенням норм матеріального права.

За приписами ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Право на ім'я, прізвище відповідно до ст. 294 ЦК України відноситься до особистих немайнових прав. Фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно (ч.1 ст. 272 ЦК).

Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок про те, що зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвище залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне.

Матеріали справи свідчать про те, що дошлюбне прізвище відповідача «ОСОБА_2» (а.с. 7). В той же час вони не містять доказів того, що відповідач виявляла свою волю на зміну шлюбного прізвища на дошлюбне.

Підстав брати до уваги заяву ОСОБА_2 від 19 грудня 2017 року у суду першої інстанції не було, оскільки на дату ухвалення рішення, а саме 11 грудня 2017 року, зазначена заява до суду не надійшла.

Відповідно до вхідного штампу Новобузького районного суду Миколаївської області, ця заява надійшла на адресу суду 19 грудня 2017 року, тобто після ухвалення рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 заперечує зміст вказаної заяви та наполягає на тому, щоб після розірвання шлюбу їй було залишено шлюбне прізвище «ОСОБА_2».

За таких обставин відповідно до положень п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції від 11 грудня 2017 року, в частині зміни прізвища відповідача після розірвання шлюбу, слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким залишити ОСОБА_2 після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_2».

За такого, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3,задовольнити частково.

Рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року в частині повернення відповідачу дошлюбного прізвища «ОСОБА_2» скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Залишити ОСОБА_2 після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_2».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Л.М. Прокопчук

Судді: Н.В. Самчишина

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2018 року