Провадження №2/523/5028/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Дяченков В.Г., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем, -

ВСТАНОВИВ:

У своїй заяві ОСОБА_1 звернулась з вимогою про зняття арешту з усього її рухомого майна, який був накладений відповідно до постанови Першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції, про відкриття виконавчого провадження ВП №2459604 від 03.02.2011 року, у якому вона є боржником.

Заява мотивується відмовою начальника відділу Першого Суворовського ВДВС м.Одеси у знятті вищезазначеного арешту з майна.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Отже, стягувач або боржник у виконавчому провадженні має право звернутись із скаргою на дії державного виконавця з вимогою про зняття арешту в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, якщо виконавче провадження відкрито на підставі рішення суду, ухваленого за нормами ЦПК України. При цьому, така скарга подається до суду, який ухвалив рішення суду, з примусового виконання якого було відкрито виконавчого провадження.

З огляду на викладене, якщо заявник ОСОБА_1 за відповідним рішенням, з примусового виконання якого було відкрито провадження, і в межах якого державним виконавцем було накладено арешт на майно, є боржником, то остання має право звернутись не із заявою, а зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

Якщо особа, яка є законним володільцем майна, на яке накладено арешт, не є боржником чи стягувачем у виконавчому провадженні, така особа має право подати позов (а не заяву) про зняття арешту з майна. Відповідачами, за такими позовами є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

За таких обставин, оскільки з поданої заяви неможливо зрозуміти чи звертається ОСОБА_1 із скаргою в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, чи з позовом про зняття арешту, немає відомостей про статус заявника як сторони у виконавчому провадженні чи як особи, яка не є такою стороною, але є законним володільцем майна, відсутні дані з приводу виконання якого саме рішення було відкрито виконавче провадження (рішення суду чи рішення іншого органу), що унеможливлює перевірку судом дотримання порядку та підстави звернення до суду.

Відповідно до статті 185 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, зазначених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, а останній необхідно надати строк для усунення викладених недоліків зокрема визначитись із тим в якому порядку та з яких підстав заявник звертається до суду.

Керуючись вимогами статей 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність в десяти денний строк з дня вручення заявнику ухвали усунути вказані недоліки та розяснити, що в іншому випадку заяву буде визнано неподаною та повернуто заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -