Провадження номер 2/741/490/18
Єдиний унікальний номер 741/897/18
РІШЕННЯ

іменем України

20 вересня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_4 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 04 вересня 2016 року помер її батько ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в м. Носівка Чернігівської області, вул. 1- го Травня, 9. За життя ОСОБА_5 склав заповіт, яким усе своє майно заповідав позивачеві. Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 Позивач зверталася до ОСОБА_4 районної ДНК з метою оформлення свого права на спадщину. Однак, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. В 1975 році померлий ОСОБА_5 купив по вказаному адресу старий будинок, який перебудував і в 1977 році побудував новий будинок, в 1983 році він по цій же адресі побудував два сараї, проте будівництво документально не оформив. Саме тому позивач звернулася до суду та просила судовим рішенням визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОТГ в особі ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Міський голова направив до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 10 лютого 1975 року померлий ОСОБА_5 купив будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. 1- го Травня, 9, м. Носівка Чернігівської області, що підтверджується копією договору купівлі продажу ( а.с. 12-13).

04 вересня 2016 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту (а. с. 8) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 27). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за заповітом.

Із копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 № 289/2016 убачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, подавши до ОСОБА_4 районної ДНК заяву про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на пенсію за вересень 2016 року. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с.32).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса ОСОБА_4 районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 520/02-31 від 10 квітня 2018 року (а. с. 10).

Матеріали справи підтверджують, що на житловий будинок по вул. 1- го Травня, 9, у м. Носівка Чернігівської області виготовлена технічна документація, згідно з якою інвентаризаційна вартість будинку становить 177351,00 грн. (а. с. 14-16).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 04 вересня 2016 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у м. Носівка Чернігівської області, вул. 1-го Травня, 9, який складається з коридору площею 4,1 кв. м., житлової кімнати площею 21,5 кв. м., житлової кімнати площею 12,8 кв. м., житлової кімнати площею 14,1 кв. м.,кухні площею 8 кв. м., веранди площею 13,5 кв. м., сараю « Б», сараю «б», погреба, колодязя, вбиральні, інвентаризаційною вартістю 177351 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий