РІШЕННЯ

іменем України

"12" вересня 2018 р. Справа № 145/793/18

Провадження № 2/145/574/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 до суду із заявою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просить шлюб, укладений між ним та відповідачкою розірвати та визнати за ним право власності на 1/2 частки однокімнатної квартири, загальною площею - 28,4 кв.м., житловою площею - 15,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування вимог вказує, що він 21.09.2014 року одружився з відповідачкою.

Проте, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Вони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. Збереження їхньої сім'ї і подальше спільне проживання є неможливим, а тому просить шлюбі між ними розірвати.

Крім того, за час даного шлюбу ними придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2, відповідно договору купівлі-продажу від 18 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5

Зазначена квартира є їхньою спільною сумісною власністю, а тому він має право на ? частину даного майна.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали. Просять його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги визнали, проти їх задоволення заперечень не мають.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову, позов задововолити з наступних підстав.

21 вересня 2014 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Шлюб зареєстровано виконкомом Орлівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, за №2.

Дітей народжених в даному шлюбі немає.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволенню.

Крім того, в період зареєстрованого шлюбу, а саме 18.08.2016 року ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_6продала, а ОСОБА_3 купила квартиру № 3 в будинку № 3, розташовану по вул. Терешкової в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області. Договір посвідченого приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5 18.08.2016 року, зареєстрований в реєстрі за №253. (а.с. 15-16).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Оскільки сторонами придбано квартиру № 3 в будинку № 3 в період зареєстрованого між ними шлюбу, вона їх спільною сумісною власністю і факт, що договір її купівлі-продажу укладеного на одного з подружжя, не позбавляє іншого права на частку в такому майні, відповідач має право на ? частину вказаної квартири.

Згідно звіту про оцінку майна № VS - 83/18 вартість даної квартири 262689 грн.

Позивач ОСОБА_1 подав клопотання про повернення частини сплаченого ним судового збору в зв'язку з зміною позовних вимог в сумі 1313,45 грн.

Позивач сплатив згідно квитанції № 1777085 від 10.05.2018 року в ПАТ "Акцент-Банк" 3331 грн. 69 коп. судового збору. З урахуванням зміни позовних вимог, ціна позову склала 131344 грн. 50 коп., а відтак сума судового збору, що підлягає сплаті за даним позовом становить 2018 грн. 24 коп. (704 грн. 80 коп. (судовий збір за позов про розірвання шлюбу) + 1313 грн. 44 коп. (судовий збір за майновий позов).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином поверненню позивачу підлягає 1313 грн. 45 коп. ( 3331,69грн. 2018,24грн.).

Згідно з роз'ясненнями Пленуму ВССУ в п. 42 постанови №10 від 17.10.2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір"). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 263, 264, 265ЦПК України, ст.ст. 60, 68, 70, 71, 112 СК України, ч. 3 ст. 368, 372 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

ухвалив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 21 вересня 2014 року виконкомом Орлівської сільської ради Теплицького району Вінницької області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 02, розірвати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку однокімнатної квартири, загальною площею - 28,4 кв.м., житловою площею - 15,4 кв.м., яка складається з коридору 3-1, житлової кімнати 3-2, кухні 3-3, санвузла 3-4, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3.

Зобовязати Управління державного казначейства у Тиврівському районі ГУ Державного казначейства України у Вінницькій області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, частково сплачений ним судовий збір в сумі 1313 грн. 45 коп. згідно квитанції № 1777085 від 10.05.2018 року в ПАТ "Акцент-Банк".

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 17 вересня 2018 року.

Учасник справи якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом 30 днів з дня отримання повного судового рішення.

Суддя:ОСОБА_8