Справа № 559/1053/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря Протас Ю.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Обгрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що він на підставі спадкового договору від 21.02.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 і зареєстрованого в реєстрі за № 401, набув право власності на ? частину житлового будинку № 40 з господарськими будівлями, що знаходиться на вул. Морозенка у м. Дубно Рівненської області.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05.08.2015 році у справі № 1705/1464/2012 згаданий житловий будинок було розподілено між ним та його сестрою - ОСОБА_4, як співвласниками.

На підставі іншого спадкового договору - від 22.05.2007, посвідченого державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 і зареєстрованого в реєстрі за № 890, він набув право власності також і на 1/2 частину приватизованої земельної ділянки, що знаходиться за адресою: вул. Морозенка, 40, м. Дубно Рівненської області.

На даний час між ним та відповідачкою, яка є співвласницею цієї ж земельної ділянки, продовжуються суперечки щодо меж користування земельної ділянкою, адже частки кожного з них у праві власності на землю є ідеальними і на місцевості жодним чином не розмежовані. Кожен з них має у власності свою частину будинку з окремим входом і кожен хоче вести окреме господарство. Але повноцінне, роздільне і самостійне використання обох частин данного будинковолодіння кожним співвласником окремо, без відповідноо розмежуваня земельної ділянки неможливе.

Просить встановити між співвласниками порядок користування земельною ділянкою площею 0,088 га, наданою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Морозенка, 40, м. Дубно, Рівненська область - згідно зі схемою розподілу земельної ділянки № 1, що наведена у висновку № 7826-7827 комісійної судової земельно-технічної експертизи від 30.08.2013, судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, з підстав, зазначених у позові , просить позовні вимоги задоволити.

Відповідачка ОСОБА_4 позов визнала повністю, не заперечила проти встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до схеми №1, що наведена у висновку земельно- технічної експертизи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що співвласниками домоволодіння №40 з господарськими будівлями та земельної ділянки що по вул. Морозенка у м. Дубно, Рівненської області є сторони у справі на підставі спадкового договору та рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області (а.с.7-12).

Сторони в судовому засіданні погодилися на запропонований висновком експерта №7826-7827 від 30.08.2013 року варіант користування земельною ділянкою, площею 0,0880 га, розташованої за адресою вул. Морозенка. 40 у м. Дубно, Рівненської області.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на захист цивільного права та інтересів гарантовано ст. 15 ЦК України, якою визначено, що Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За положеннями ст. 391 ЦК України та ч. 3 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своєю земельною ділянкою

Згідно ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Як вбачається із Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» одним із способів захисту прав співвласників земельної ділянки та найпоширенішим методом врегулювання земельних спорів є встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою.

Судом встановлено, що між сторонами з приводу користування земельною ділянкою дійсно існує спір.

Відповідно до вимог частини другої статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, районів та областей.

Згідно частини другої статті 152 цього Кодексу власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь- яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Аналогічні положення містяться в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз'яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

У пункті 21 цієї постанови роз'яснено, що виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок, для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідачка ОСОБА_4 позов визнав в повному обсязі і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Крім того, сторони погодилися на запропонований висновком експерта №7826-7827 від 30.08.2013 року варіант користування земельною ділянкою, площею 0,0880 га, розташованої за адресою вул. Морозенка. 40 у м. Дубно, Рівненської області, а відтак суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши запропоновані експертом варіанти землекористування, дослідивши матеріали справи, суд встановлює порядок користування земельною ділянкою за адресою м. Дубно вул.. Морозенка,40, Рівненської області, відповідно до схеми 1 до висновку експерта №7826-7827 від 30.08.2013 року.

Керуючись ст.ст.4,5,10,13, 89,259,263-265 ЦПК України , ст. 88,125,152 Земельного Кодексу, ст. 3, 15, ЦК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою- задоволити.

Встановити між співвласниками порядок користування земельною ділянкою, площею 0,088 га, наданою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Морозенка, 40, м. Дубно, Рівненська область, згідно зі схемою розподілу земельної ділянки № 1, що наведена у висновку № 7826-7827 комісійної судової земельно-технічної експертизи від 30.08.2013.

Співвласнику ОСОБА_4 виділити земельну ділянку площею 440 кв.м. з наступними геометричними розмірами за годинниковою стрілкою по периметру (м) 11,0- 31,21 - 0,32 - 11,08 - 6,46 - 13,81 - 5,88 - 9,24 - 1,65 - 6,13 - 2,82 - 4,74 - 1,44 - 8,76 на додатку №1 до даного висновку план - схеми розташування земельної ділянки зафарбовано зеленим кольором.

Співвласнику ОСОБА_7 виділити земельну ділянку площею 440 кв.м. з наступними геометричними розмірами за годинниковою стрілкою по периметру (м) 13,59 - 29,21 - 4,45 - 5,18 - 8,76 - 1,44 - 4,74 - 2,82 - 6,13 - 1,65 - 9,24 - 5,88 - 13,81 - 13,36 на додатку №1 до висновку план схеми розташування земельної ділянки зафарбовано червоним кольором.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

З повним тестом рішення сторони можуть ознайомитися у десятиденний термін з моменту його оголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: