Справа № 515/1305/18
Провадження № 2/515/2023/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Татарбунарської міської ради Одеської області

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2018 року ОСОБА_3 в особі свого представника предявив вказаний позов, по- силаючись на наступні обставини.

04 грудня 2017 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої залишився житловий будинок з будівлями та спорудами № 70 по вул.Лесі Українки у м.Татарбунари Одеської області, який він має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок йому було відмовлено нотаріусом з причини розбіжності в роз- мірі житлової площі нерухомого майна у правовстановлюючому документі та технічному паспорті обєкта нерухомості. Так, згідно договору купівлі-продажу від 06.06.1966 р. житлова площа будин- ку вказана 36,70 кв.м., а згідно технічного паспорту площа складає 70,4 кв.м. Зазначені розбіж- ності виникли внаслідок переобладнання та добудови будинку, які були зроблені до 1992 року, от- же, не потребують вводу в експлуатацію. Інакше ніж в судовому порядку він не може успадкувати будинок, тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за від- сутності представника міської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого про- вадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Як передбачено ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про ро- згляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий роз- гляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в ра- зі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

За змістом ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягаю- ть доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або до- бровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій: паспорту серії КК № 144334 та свідоцтва про народження серії VII-УР № 0960791 (а.с. 3-5) видно, що позивач народився 28.01.1966 р. у м.Татарбунари Одеської області, його батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 510334 (а.с.6), мати позивача ОСОБА_4 померла 04.12.2017 р. у м.Татарбунари Татарбунарського району Одеської області.

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 252513 (а.с.7) слідує, що 17.02.1971 р. Та- тарбунарським бюро ЗАГСу зареєстровано розірвання шлюбу між батьками позивача - ОСОБА_7 та ОСОБА_6, після чого матері присвоєно прізвище «Градінар».

Копією договору купівлі-продажу, укладеного 06.07.1966 р., засвідченого нотаріусом першої Татарбунарської державної контори ОСОБА_8 (а.с.11-12), підтверджується, що ОСОБА_6 придбала житловий будинок жилою площею 36,70 кв.м., який розташований по вул.Котовсько- го,62 у м.Татарбунари Одеської області.

Як вбачається з архівної довідки, виданої архівним відділом Татарбунарської районної держав- ної адміністрації Одеської області № 1 від 08.01.1998 р. (а.с.13), рішенням Татарбунарської місь- кої ради № 90 від 09.06.1989 р. надано дозвіл ОСОБА_4 на будівництво гаражу 3,5х6,0 м, сараю та літньої кухні 3,5х11 м по вул.Котовського, 70 у м.Татарбунари Одеської області.

З копії технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським БТІ за станом на 09.07.2018 р. (а. с.8-10), слідує, що позивачем замовлено технічну документацію на житловий будинок по вул.Лесі Українки (в минулому вул.Котовського),70 у м.Татарбунари Одеської області, житлова площа ск- ладає 70,4 кв.м.

Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами станом на 17.07.2018 р. становить суму у розмірі 138529 грн., що видно із звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку ТОВ «ІМПЕРІАЛ 777» (а.с.14-15).

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_9 у звязку з тим, що розмір житлової площі нерухомого майна, зазначений у правовста- новлюючому документі не співпадає з площею, зазначеною у технічній документації обєкта, що видно з листа нотаріуса (а.с.16).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом в порядку пер- шої черги, однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору він не має можливості у звязку з розбіжностями розміру житлової площі в договорі купівлі-продажу та тех- нічному паспорті на житловий будинок.

Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений спадковий житловий буди- нок, що залишився після смерті ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 200, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК Ук- раїни, ст.ст.1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий буди- нок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, який народився 28.01.1966 р. у м.Татарбунари Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з бу- дівлями та спорудами, розташований по вул.Лесі Українки (колишня Котовського),70 у м.Татар- бунари Татарбунарського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко