Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири 29 в будинку 3 по 26 кварталу в м. Маріуполі Донецької області, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28 серпня 2012 року. У вказаній квартирі також зареєстровані відповідачі, його син з родиною ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Відповідачі за вказаною вище адресою не проживають, а саме з травня 2014 року, не сплачують комунальні послуги та не приймають участі в утриманні квартири. У будинку не знаходиться ніяких особистих речей відповідачів. Позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримують вимоги, просять позов задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 28 серпня 2017 року, квартира 29 в будинку 3 по 26 кварталу в м.Маріуполі в розмірі 1/1 частки належить ОСОБА_1.

З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач є власником спірної квартири, а отже, наділений повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном.

З письмових матеріалів справи вбачається, а саме з інформації Департаменту адміністративних послуг від 10 квітня 2018 року, в квартирі 29 будинку № 3 по 26 кварталу в м. Маріуполі Донецької області, зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітні діти ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які є сусідами позивача. Відповідно до пояснень свідків, відповідач ОСОБА_8 є сином позивача та був зареєстрований в спірній в квартирі разом з дружиною ОСОБА_3 та їх дітьми. На весні 2014 року відповідачі переїхали до іншого місця проживання, їх особистих речей в спірній квартирі не зберігається та участі в утриманні квартири відповідачі не приймають.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що батько дітей ОСОБА_4С, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5С,, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 є власником будинку № 29 по вул. Гурамішвілі в м. Маріуполі. Вказані обставини сторонами не спростовуються. Тому з огляду на вказані факти, права малолітніх дітей на житло не порушуються.

З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачі не проживають в спірній квартирі 29 будинку 3 по 26 кварталу в м. Маріуполі Донецької області з 2014 року, вони втратили право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, ст. 317, 319, 321, 383, 391,405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. О. Матвєєва