Справа № 201/3254/18
Провадження №2-з/200/165/18
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, державного реєстратора ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

28.03.2018 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29.03.2018 року за заявою представника позивача адвоката ОСОБА_2 вжито заходи забезпечення позову: заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», його представникам, третім особам без виключення вчиняти дії щодо примусового виселення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, із квартири № 12 за адресою: м. Дніпро, вулиця Виконкомівська буд. 7 (спірного майна) до вирішення справи по суті (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України); заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», його представникам, третім особам без виключення перебувати у квартирі № 12 за адресою: м. Дніпро, вулиця Виконкомівська буд. 7 (спірного майна) із даної квартири до вирішення справи по суті (п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України); заборонено державному реєстратору вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно квартири № 12 за адресою: м. Дніпро, вулиця Виконкомівська буд. 7 (спірного майна) до вирішення справи по суті (п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетовська від 02 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.05.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду на 25.10.2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.06.2018 року повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29.03.2018 року про забезпечення позову.

05.10.2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_2 знову звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просить заборонити вчиняти дії, повязані із відчуженням (переоформленням права власності та державну реєстрацію) нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

В обґрунтування заяви покликається на те, що позивачем подано до суду позовну заяву про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння. Позов обґрунтовано тим, що право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі договору іпотеки від 03.07.2007 року та договору про відступлення права вимоги від 28.11.2012 року КП «Рожівське» Рожівської сільської ради, яке на мало на момент вчинення реєстраційних дій відповідної акредитації. Позивач вважає, що злочинні дії відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свідчать про майбутні посягання на предмет спору, у звязку з чим, невжиття заходів забезпечення позову безпосередньо призведе у майбутньому до неможливості виконання судового рішення.

Частиною 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень частини 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову є оскарження позивачем набуття відповідачем права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем та визнання неправомірними дій державного реєстратора філії КП «Рожівське» Рожівської сільської ради ОСОБА_3 по вчинення реєстраційних дій у відношенні предмета іпотеки, визнання незаконними дій зі зняття з реєстраційного обліку позивача.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи розяснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про безпідставність заяви позивача про забезпечення позову, оскільки ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29.03.2018 року за заявою представника позивача адвоката ОСОБА_2 вже вжито заходи забезпечення позову, зокрема, заборонено державному реєстратору вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно квартири № 12 за адресою: м. Дніпро, вулиця Виконкомівська буд. 7 (спірного майна) до вирішення справи по суті (п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Дана заява представника позивача адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову містить аналогічну вимогу про заборону вчинення реєстраційних дій у відношенні спірного майна, при тому що ухвала Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29.03.2018 року набрала законної сили та не скасована судом першої інстанції чи апеляційним судом.

Враховуючи викладене, підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні та в задоволенні заяви представника позивача слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1-18,149-150,153,154,157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, державного реєстратора ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС», про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва