РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 26 939,00 грн., моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. та судовий збір у розмірі 640,00грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 червня 2016 р. по трасі Київ-Чоп (на Будапешт через Львів, Мукачеве, Ужгород) відбулося зіткнення двох транспортних засобів: автомобіля VOLKSWAGEN POLO, державний номерний знак НОМЕР_1, під його керуванням, і автомобіля ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що підтверджується Довідкою № 94611592.

Згідно Постанови Рівненського міського суду від 23.11.2016р. судом встановлено, що вказана дорожньо - транспортна пригода сталася через те, що ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь- якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, вимоги пункту 10.4 ПДР відповідно до якого перед поворотом у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух, можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Невиконання ОСОБА_3 наведених пунктів Правил дорожнього руху перебуває в прямому причинному зв'язку з настанням ДТП, а тому суд приходить до висновку про його винність.

В результаті зазначеної ДТП автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачу на правах приватної власності, отримав механічні ушкодження, чим були спричинені матеріальна і моральна шкода.

Відповідно до звіту N 88-D/21/1 від 02.07.2016 року вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження складає 245 847,77 грн.

Відповідно до звіту № 14-R/22/5 про оцінку пошкодженого транспортного засобу, ринкова вартість пошкодженого КТЗ «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 77 800,00грн.

Відповідно до розрахунку виплати страхового відшкодування ПрАТ «СК «АМАЛЬТЕЯ» від 12.08.2016 року розмір страхового відшкодування по договору добровільного страхування наземного транспорту№ 001011-НТ від 11.12.2015р. складає: 148 047,77грн. = 245 847,77грн. - (250 000,00 * 8%) - 77 800,00.

Відповідно до розпорядження ПрАТ «СК «АМАЛЬТЕЯ» від 15 серпня 2016 року на виплату страхового відшкодування № 15К/16 за Договором добровільного страхування транспортного засобу № 001011-НТ від 11 грудня 2015 року суму страхового відшкодування в розмірі 148 047,77 грн. позивач отримав у повному обсязі.

Фактичний розмір завданої позивачу майнової шкоди в розмірі франшизи на суму 20 000,00 грн. він не отримав, і вважає, що вона підлягає стягненню з відповідача.

Також в результаті вищезазначеного ДТП по вині відповідача, йому було спричинено майнову шкоду за пошкодженні речі на суму 2639,00 грн., в тому числі за :

пошкодження телефону Смартфон Xiomi Redmi Note 3 2|16 Gray на суму вартості його ремонту, шо складає 2150,00 грн., що підтверджується актом сервісного центру ТОВ «СЯОМІ УКРАЇНА» про встановлені пошкодження від 26.07.2016р. № 050369, та товарним чеком № 1464 від 17.03.2016р.;

пошкодженні навушники (гарнитура) Plantronics Expiorer 50 Black на суму 489,00 грн., що підтверджується товарним чеком № 529273 від 02.02.2016р. на суму 489,00грн.

Завдано збитків за послуги евакуатора на суму 4300,00грн., що підтверджується товарним чеком на суму 800,00грн. від 28 червня 2016 року за евакуатор з місця ДТП до штрафмайданчика, та товарним чеком на суму 3500,00грн. від 10 серпня 2016 року за евакуатор з СМТ Гоща - Київ.

Вважає, що крім матеріальних збитків поніс і моральні страждання, які негативно вплину на його уклад життя. Під час аварії переніс стрес, емоціональну напруженість, безпомічність, і страх за своє життя і життя своєї родини. З часу аварії має порушення сну, відчуває нервозність і роздратованість. Душевно страждав не тільки за втрачене майно, а насамперед за життя та здоров'я дружини і дочки, які під час дорожньо-транспортної пригоди знаходились у автотранспорті. Також в зв'язку з пошкодженням автотранспортного засобу зазнав незручності у повсякденному своєму житті і на роботі. Понизилась його ділова репутація, престиж, оскільки своє авто використовував і під час роботи.

Спричинену йому та членам його сім'ї моральну шкоду оцінив в розмірі 30 000,00грн., яка обґрунтована вищенаведеними душевними стражданнями, які його, так і членів його сім'ї, які вони перенесли під час та після аварії.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов в межах його доводів та просив задовольнити повністю. Висновок судової автотоварознавчої експертизи № 66 від 12.06.2018р. просив не враховувати, оскільки при її проведенні автомобіль не оглядався, а експертиза має невідповідність у зазначенні пробігу на момент ДТП. На даний час автомобіль відчуджений.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2, який діє згідно ордеру Серії РН-091 № 42 від. 24.02.2018р., подав до суду відзив, який підтримав у судовому засіданні, згідно якого позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Вважає, що вимога про відшкодування 20000,00 грн. частини майнової шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля не підлягає до задоволення, оскільки в силу вимог ст.22 ЦК України позивач має право на відшкодування «реальних збитків».

Згідно п.15 Постанови ВССУ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, виграти на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Позивач вказав, що йому виплачено за пошкоджений автомобіль страхове відшкодування в сумі 148047,77 грн. Ця сума є різницею між вартістю автомобіля до ДТП (245847,77 грн.) та вартістю автомобіля після ДТП (77800,00) грн. за мінусом 20000,00 грн. франшизи.

Однак, враховуючи результати судової автотоварознавчої експертизи, «реальні збитки» - тобто різниця між вартістю автомобіля до ДТП та після ДТП є навіть меншою, ніж виплачена йому сума страхового відшкодування 148047,77 грн. Тобто страхове відшкодування повністю покрило завдані позивачу матеріальні збитки в зв'язку із пошкодженням автомобіля НОМЕР_1.

Позивач не надав жодного доказу пошкодження телефону та навушників в ДТП

28.06.2016 р.

Копії чеків про оплату суми 3500,00 грн. та 800,00 грн. не містять обов'язкових реквізитів, які б дали змогу ідентифікувати платника та предмет послуги.

В копії товарного чеку від 29.06.2016 р. вказано найменування «евакуатор», одиниця вимірювання «1», кількість «1», ціна «800», сума «800», товар відпустив - підпис невстановленої особи.

В копії товарного чеку від 10.08.2016 р. вказано найменування «евакуатор Гоща-Київ», однак в графі товар відпустив - підпис відсутній.

У позові вказано, що моральна шкода 30000,00 грн. спричинена позивачу та членам його сім'ї, однак стороною в справі є лише ОСОБА_1, а не члени його сім'ї.

Обгрунтовуючи наявність та розмір моральної шкоди позивач покликається на пониження його ділової репутації та престижу, однак не надав жодного доказу на підтвердження таких обставин.

Якщо суд встановить навність деліктних зобов'язань відповідача, то в цьому випадку слід застосувати вимоги ст.1193 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Значне перевищення позивачем дозволеної швидкості руху автомобіля сприяло виникненню ДТП та збільшенню розміру шкоди. Ця обставина є підставою для зменшення розміру відшкодування.

Згідно ч.4 ст.1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Оскільки відповідач - 78-річний пенсіонер, який періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, то будь-яке стягнення грошових коштів поставить його у скрутне матеріальне становище. Ця обставина також є підставою для зменшення розміру відшкодування шкоди.

Вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами.

За клопотанням представника відповідача ухвалою Рівненського міського суду від 27.02.2018р. під головуванням судді Першко О.О. у справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, провадження у справі було зупинене.

Ухвалою суду від 18.06.2018р. провадження у справі було поновлене у зв'язку з надходженням до суду висновку судової автотоварознавчої експертизи № 66 від 12.06.2018р.

Ухвалою суду від 30.07.2018р. справа прийнята до провадження судді Панас О.В. у зв'язку з закінченням повноважень судді Першко О.О.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28 червня 2016 р. 18.00 год. на трасі Київ-Чоп (на Будапешт через Львів, Мукачеве, Ужгород) на 296 км. відбулося зіткнення двох транспортних засобів: автомобіля VOLKSWAGEN POLO, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 і автомобіля ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що підтверджується Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 94611592.

Постановою Рівненського міського суду від 23.11.2016 р. встановлено, що вказана дорожньо - транспортна пригода сталася через те, що ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь- якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, вимоги пункту 10.4 ПДР відповідно до якого перед поворотом у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух, можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Невиконання ОСОБА_3 наведених пунктів Правил дорожнього руху перебуває в прямому причинному зв'язку з настанням ДТП, а тому суд приходить до висновку про його винність.

Під час розгляду адміністративної справи судом не було встановлено вини ОСОБА_1 у даному ДТП, зокрема перевищення ним дозволеної швидкості руху автомобіля, що сприяло виникненню ДТП, як стверджував в судовому засіданні представник позивача. Відтак, у суду не виникло правових підстав вважати, що в діях потерпілого мало місце порушення ПДР, а саме рух з перевищенням швидкості, що дає право на врахування положень ст. 1193 ЦК України при визначенні розміру шкоди. Також судом не встановлено факту притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості руху. Окрім того, у п.8 Страхового акту № 15К/16 від 15.08.2016р. зазначено, що страхова подія - ДТП (бед вини водія), а в п.14 вказано, що страхова подія сталася з вини - ОСОБА_3

Оглянутий в судовому засіданні диск з відеофайлом ДТП суд визнає недостовірним доказом , судом не встановлено у який спосіб він був отриманий стороною відповідача як доказ, тому до уваги не приймається.

Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 11.12.2015р. підтверджується, що автомобіль VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності був застрахований СК "Амальтея", на 250 000,00 грн. п.5, безумовна франшиза становить 8% згідно п.7.

В результаті зазначеної ДТП автомобіль «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, отримав механічні ушкодження, чим була спричинена матеріальна шкода.

Відповідно до звіту N 88-D/21/1 від 02.07.2016 року вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження склала 245 847,77 грн.

Відповідно до звіту № 14-R/22/5 про оцінку пошкодженого транспортного засобу, ринкова і вартість пошкодженого КТЗ «VOLKSWAGEN POLO», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 77 800,00грн.

Відповідно до розрахунку виплати страхового відшкодування ПрАТ «СК «АМАЛЬТЕЯ» від 12.08.2016 року розмір страхового відшкодування по договору добровільного страхування наземного транспорту№ 001011-НТвід 11.12.2015р. складає: 148 047,77грн. = 245 847,77грн. - (250 000,00 * 8%) - 77 800,00.

Відповідно до розпорядження ПрАТ «СК «АМАЛЬТЕЯ» від 15 серпня 2016 року на виплату страхового відшкодування № 15К/16 за Договором добровільного страхування транспортного засобу № 001011-НТ від 11 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування в розмірі 148 047,77грн.

Фактичний розмір завданої позивачу майнової шкоди в розмірі франшизи на суму 20 000,00 грн.він не отримав і яка підлягає до стягнення з відповідача. Суд не приймає як доказ Висновок експерта № 66 від 12.06.2018р., оскільки експертиза проведена без огляду автомобіля, і як було встановлено судом на даний час автомобіль відчуджений, а висновки експерта щодо вартості автомобіля викликали сумнів у позивача , який вважає, що при визначенні його вартості були взяті невірні показники, а відтак не може вважатися достовірною, та бере до уваги розрахунок виплати страхового відшкодування від 12.08.2016р. згідно якого проведене страхове відшкодування страховою компанією.

Також суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 в частині відшкодування шкоди внаслідок пошкодження в результаті ДТП мобільного телефону на суму 2150 грн. та навушників на суму 489 грн. до задоволення не підлягає з тих підстав, що позивачем не надано достовірних доказі( протокол огляду місця події, заяви про ДТП тощо) на підтвердження пошкодження зазначених речей в результаті ДТП 28.06.2016р.

Вимога відшкодування витрат на послуги евакуатора підлягає до задоволення частково, так підлягає до стягнення 800,00 грн. по товарному чеку від 28.06.2016р., виданий ФОП ОСОБА_4, товарний чек від 10.08.2016р. за послуги евакуатора смт.Гоща-Київ на суму 3500,00 грн. , суд не може прийняти до ваги так як він не містить підпису особи, яка його видала, та не містить прив"язки щодо транспортування саме автомобіля позивача, який проживає в м.Рівне, згідно даних вказаних у поданій до суду позовній заяві.

За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до вимог ст.21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Ст.22 Закону №1961- ІV визначає, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У даному випадку страховик виконав свої зобов'язання за договором страхування щодо потерпілої особи. Відповідно до правових позицій Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року « у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди суди на підставі ст. 1194 ЦК постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму». Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, вимоги позивача до відповідача в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення частково.

Підлягає до стягнення з відповідача на його користь 20 800,00 грн. з розрахунку: 20000,00 грн. франшиза = 800,00 грн. послуги евакуатора.

Вимоги в частині - відшкодування вартості ремонту мобільного телефону на суму 2150,00 грн. , вартість навушників в сумі 489,00 грн. послуги евакуатора на суму 3500,00 грн., а всього на суму 6139,00 грн., до задоволення не підлягають за недоведістю вимог заподіяння такої шкоди відповідачем.

Окрім того, суд прийшов до висновку, що вимога в частині стягнення моральної шкоди в сумі 30000,00 грн. на користь ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як зазначає позивач винними діями відповідача ОСОБА_3 йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у тому, що в наслідок ДТП він переніс стрес, есоційну напруженість, безпомічність, стріх за своє життя та життя близьких, які були в автомобілі, зазнав в подальшому незручності у повсякденому житті, так не міг користуватися автомобілем при виконанні трудових обов"язків.

Факт заподіяння позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди суд вважає доведеним.

При визначенні розміру моральної шкоди у грошові виразі суд також враховує встановлені обставини щодо особи винної у ДТП. Так, суд враховує, що ОСОБА_3 є людиною похилого віку, часто хворіє, що підтверджується оглянутими судом Епікризами про перебування на стаціонарному лікуванні. За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди наявні. Проте розмір, визначений позивачем у 30 000,00 грн., суд вважає завищеним і таким, що не відповідає характеру та ступеню завданої моральної шкоди, пов'язаної з наслідками ДТП.

Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його житті та інші обставини, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування, що належить до стягнення на користь позивача в сумі 3 000 грн.

Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в загальній сумі 1280,00 грн. : сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн.х 2 самостійні позовні вимоги оплачені згідно квитанцій ( а.с.5, 62).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 20 800(двадцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. та моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі ) грн.. 00 коп., судові витрати в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.. 00 коп.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди на суму 6139,00 грн. за недоведеністю позовних вимог в цій частині.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає: 33000 м.Рівне. АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4.

Відповідач: ОСОБА_3, проживає: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_5.

Повне рішення виготовлене - 17.10.2018 р.

Суддя: О.В.Панас