Справа № 278/2257/18
17 жовтня 2018 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Дубовік О. М.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук І. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
Позивач звернулася до суду з вищевказаною заявою.
Зазначила, що за час сумісного проживання без реєстрації шлюбу з відповідачем у них народилася дитина, яка на даний час перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.
У звязку з наведеним просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 щомісячно.
У судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного рішення (а.с. 22).
Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 21, 24-25); причини неявки суду не повідомив; відзив на позовну заяву не подав.
З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін, зі згоди позивача суд, на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
29 травня 2004 року у сторін народилася спільна дитина - ОСОБА_3 (а.с. 2-3), який проживає разом з позивачем (а.с. 5).
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України).
Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України установлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).
З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дитині рівень життя, достатній для її всебічного розвитку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача потрібно задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, однак не в розмірі 2000 грн щомісячно, як просить позивач, у звязку з тим, що нею не доведено достатність доходу відповідача, а в розмірі 1500 грн щомісячно, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку, передбаченого законом на день стягнення кожного платежу, оскільки такий розмір, на переконання суду, буде розумним, достатнім і справедливим та відповідатиме інтересам дитини.
Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У даному випадку позов пред'явлено 30 липня 2018 року (а.с. 12).
За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином, з відповідача має бути стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн та витрати на правову допомогу на користь позивача в сумі 400 грн (а.с. 8-11).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 191 СК України, суд -
Частково задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.
Стягувати зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в сумі 1500 грн щомісячно, але не менше гарантованого мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, передбаченого законом на день стягнення кожного платежу, починаючи з 30 липня 2018 року до повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у дохід держави в сумі 704,80 грн.
Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, 400 грн витрат на правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в разі його пропуску з поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О. М. Дубовік