Справа № 177/1432/18
Провадження № 2/177/900/18
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

12 жовтня 2018 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом 26.07.2018 та просила суд усунути їй перешкоди у користуванні власності, шляхом визнання її сина ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком № 12 по вул. Зелена у с. Вільний Табір Криворізького району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позову вказувала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 12 по вул. Зелена у с. Вільний Табір Криворізького району Дніпропетровської області. У вказаному житловому будинку, окрім неї зареєстровані її донька ОСОБА_3, онук ОСОБА_4, а також син ОСОБА_2, який за вказаною адресою не проживає з 2008 року. У вказаному будинку відповідач не проживає за власною волею, змінивши місце свого проживання. Де саме він проживає зараз їй не відомо.

Факт реєстрації місця проживання відповідача у належному їй житловому будинку зумовлює нарахування комунальних платежів у завищеному розмірі, чим порушуються її права. Відповідач участі в сплаті комунальних послуг не приймає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Між ними відсутні будь-які домовленості щодо порядку користування вказаним житловим приміщенням.

Позивач до суду не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 19).

Відповідач по справі, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 14, 16, 20), до суду повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав.

У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів.

Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Широківської сільської ради «Про визнання права власності та про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння гр. ОСОБА_1М.» від 17.05.2005 за № 36, ОСОБА_1 належить право власності на домоволодіння № 12 по. вул. Зелена, с. Вільний Табір Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 8).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Широківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 596 від 23.07.2018, у вище вказаному будинку, крім ОСОБА_1 зареєстровані донька ОСОБА_3, онук ОСОБА_4 та син ОСОБА_2, 02.11.1978 (а.с. 9).

Згідно акту з місця проживання ОСОБА_1, слідує, що син позивача ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але за вказаною адресою не проживає з 2008 року (а.с. 10).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки відповідач, який зареєстрований у вказаному житловому приміщенні, як член сім`ї позивача син, не проживає у житловому приміщенні належному позивачеві більше 1 року без поважних причин, доказів протилежного суду не надано, тому з метою захисту прав позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: буд. № 12, вул. Зелена, с. Вільний Табір, Криворізького району Дніпропетровської області.

Беручи до уваги те, що рішення суду ухвалено на користь позивача, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 82, 89, 258-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщення житловим будинком № 12 по вул. Зелена, с. Вільний Табір Криворізького району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки р/п Шахтар Донецької області, зареєстрованої за адресою: будинок № 12, вул. Зелена, с. Вільний Табір, Криворізького району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, в рахунок відшкодування судового збору, сплаченого за подання позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.А. Суботіна