1Справа № 335/1480/18 2/335/1008/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Ведмедьової В.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради, третя особа - Запорізька обласна організація Профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення про стягнення невиплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із КП «Облводоканал» ЗОР невиплачену заробітну плату за період з 01.01.2017 року по 20.09.2017 року у розмірі 19 966,12 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 28.08.2006 року Наказом № 42к він прийнятий на посаду інженера-програміста у КП «Облводоканал» ЗОР. 01.05.2015 року Наказом № 21к ОСОБА_1 переведено на посаду головного програміста КП «Облводоканал». Ці факти підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1, долученої до матеріалів справи.

20.09.2017 Наказом № 55к позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади головного програміста КП «Облводоканал» ЗОР на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою позивача, копія якої долучена до матеріалів справи.

Окрім цього, позивач зазначає, що починаючи із січня 2017 року та по дату його звільнення, КП «Облводоканал» ЗОР порушувало законодавство про працю, що призвело до недорахування та недоплати за вищевказаний період заробітної плати.

Відповідач, в період з 01.01.2017 року по 20.09.2017 року, в порушення ч. 2 ст. 97 КЗпП України, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оплату праці», ч. 1-2 ст. 5, ч. 3 ст. 7, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про колективні договори і угоди», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», п. 3.1.2., Додатку 2 п. 3.1.4. Галузевої угоди, укладеної між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Об'єднанням організацій роботодавців „Всеукраїнська конфедерація роботодавців житлово-комунальної галузі України" та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2017 - 2018рр. (далі - Галузева угода 2017-2018рр.), що зареєстрована Мінсоцполітики 31.01.2017 року за № 7, проводив нарахування позивачу заробітної плати з використанням занижених коефіцієнтів та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який втратив чинність.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено: установити у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2017 року - 1600,00 гривень, з 1 травня - 1684,00 гривні, з 1 грудня - 1762,00 гривні.

Але, всупереч цим вимогам, при нарахуванні заробітної плати працівникам КП «Облводоканал» ЗОР, зокрема й позивачу, відповідач в період з 1 травня 2017 року по 20 вересня 2017 року використовував суму розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1600,00 грн. без врахування змін.

Крім того, була укладена Галузева угода 2017 - 2018 рр., що зареєстрована Мінсоцполітики 31.01.2017 року за № 7.

Пунктом 3.1.4. Галузевої угоди 2017 - 2018 рр. встановлено: «Сторони встановлюють такі мінімальні обов'язкові гарантії в оплаті та нормуванні праці у сфері житлово-комунального господарства: коефіцієнти співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника I розряду (місячної тарифної ставки) за видами робіт та окремими професіями до встановленої Галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника I розряду згідно з Додатком 2 до цієї Угоди», у якому (Додатку 2 Угоди) коефіцієнт співвідношення за видом роботи «експлуатація та обслуговування обладнання систем водозабезпечення та водовідведення» становить 1,5.

Відповідач, в свою чергу, використав при розрахунку заробітної плати позивачу коефіцієнт співвідношення за видом роботи „експлуатація та обслуговування обладнання систем водозабезпечення та водовідведення" коефіцієнт 1,35 відповідно до Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі "Федерація роботодавців ЖКГ України" та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2013 - 2015 роки (далі - Галузева угода 2013 - 2015рр.), яка зареєстрована Міністерством соціальної політики України від 04.10.2013 N 26 та яка втратила чинність від 10.01.2017р.

28 грудня 2016 року на зборах трудового колективу КП «Облводоканал» ЗОР був укладений Колективний договір 2017-2018рр., який набуває чинності з 01.01.2017 року.

Позивачу, як головному програмісту, КП «Облводоканал» ЗОР, у даному Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. встановлено коефіцієнт співвідношень до мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва у межах 2,9-3,1, а безпосередньо для розрахунку заробітної плати використовувалось найнижче значення 2,9.

Натомість, абзацом шостим п.3.4 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. передбачено, що посадові оклади заступників генерального директора, головного інженера, головного бухгалтера, головних: енергетика, механіка, програміста, начальників цехів та керівника структурного підрозділу встановлюється на 10-30 відсотків нижче посадового окладу генерального директора, коефіцієнт якого складає 5, що зазначено в Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр.

Якщо врахувати нижню відсоткову межу (30% від посадового окладу генерального директора), то коефіцієнт співвідношення розміру мінімального місячного посадового окладу головного програміста до мінімальної тарифної ставки робітника I розряду основного виробництва повинен складати 3,5 (5 (коефіцієнт генерального директора) помножити на 70% (посадовий оклад головного програміста у відсотковому співвідношенні до посадового окладу генерального директора) поділити на 100%).

Таким чином, даний розрахунок виходить з наступного: прожитковий мінімум для працездатних осіб * 1,2 * 1,5 * (100% - 30% = 70% * 5 = 3,5) = розмір посадового окладу позивача. Відповідач, в свою чергу, розраховував розмір посадового окладу позивача за формулою: прожитковий мінімум для працездатних осіб (без врахування змін) * 1,2 * 1,35 * 2,9.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем зазначається, що відповідач порушував норми чинного законодавства України, що призвело до заниження розміру заробітної плати позивача за спірний період. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути на його користь недоотриману заробітну плату за період з 01.01.2017 року по 20.09.2017 року у розмірі 19 966,12 гривень.

Ухвалою суду від 12.02.2018 року прийнято до розгляду позов ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та пред'явлення зустрічного позову.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 08.05.2018 року, у якому зазначив, що зміни і доповнення до Колективного договору вносяться тільки за взаємною згодою сторін, і позивач не звертався до керівництва КП «Облводоканал» ЗОР про внесення змін до Колективного договору КП «Облводоканал» ЗОР на період 2017-2018 рр. Відповідач також зазначає у відзиві про наявність скрутного фінансово-економічного становища на КП «Облводоканал» ЗОР, арештованих майна та банківських рахунків підприємства за зведеним виконавчим провадженням, відсутність можливості розпоряджатися своїми грошовими коштами, в т.ч. вносити зміни про оплату праці до Колективного договору 2017-2018 рр.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що умови галузевих та регіональних угод будуть застосовуватися лише у випадку, якщо їх підписали представники тих підприємств, які входять до галузі регулювання генеральною та галузевою угодами, тобто мають сферу дії на сторін, які її безпосередньо підписали.

Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, яка надійшла до суду 22.05.2018 року, де в обґрунтування своїх позовних вимог стверджує, що відсутність його звернення до керівництва КП «Облводоканал» ЗОР щодо внесення змін до Колективного договору 2017-2018 рр., не позбавляє права на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та права на участь у розгляді своєї справи у визначеному чинним законодавством порядку. Також позивач зазначає, що наявність скрутного фінансово-економічного становища на КП «Облводоканал» ЗОР не дозволяє відповідачу не виконувати покладені на нього обов'язки як роботодавця, передбачені чинним законодавством.

Позивач також наголошує на тому, що відповідач, керуючись ст. 3 Закону України «Про колективні договори і угоди», Листом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.07.2008р., посилається на застосування умов генеральної угоди, тоді як у позовній заяві наведені обставини про порушення умов не генеральної угоди, а галузевої угоди. Позивач звертає увагу суду, що відповідачем не спростовано обґрунтування недотримання ним вимог абзацу шостого п.3.4 розділу 3 «Оплата праці та нормування» Колективного договору 2017-2018 рр., а також не спростовані інші правові підстави, які наведені у позовній заяві, у тому числі, щодо розрахунку невиплаченої заробітної плати. Позивач дійшов висновку, що так як факт оспорювання розрахунку відсутній, то можна вважати, що відповідач не заперечує проти розрахунку невиплаченої заробітної плати, наданого позивачем.

У судове засідання Позивач та його представник не з'явились, позивачем надано письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суду надав клопотання про відкладення судового засідання у зв'язку із відрядженням представника.

Представник третьої особи Запорізької обласної організації Профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на те, що сторони надавали свої пояснення у попередніх судових засіданнях, суд вирішує на підставі цих даних та доказів, наявних в матеріалах справи, розглянути справу у відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши обставини справи, доводи сторін, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог та заперечень, та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КЗпП України, право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оплату праці», організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.

Як встановлено ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Згідно із ч. 4 ст. 97 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Судом встановлено, що 28.08.2006 року Наказом № 42к позивача ОСОБА_1 прийнято на посаду інженера-програміста у КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради. 01.05.2015 року Наказом № 21к ОСОБА_1 переведено на посаду головного програміста КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради. 20.09.2017 року Наказом № 55к позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади головного програміста КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Встановлені факти підтверджується трудовою книжкою позивача, копія якої долучена до матеріалів справи.

28 грудня 2016 року зборами трудового колективу КП «Облводоканал» ЗОР було укладено Колективний договір 2017-2018 рр.

Крім того, була укладена Галузева угода 2017 - 2018 рр., що зареєстрована Мінсоцполітики 31.01.2017 року за № 7.

Проаналізувавши матеріали, які є доказами по даній справі, суд встановив, що розмір посадового окладу позивача повинен бути розрахований згідно наступного розрахунку: розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»), помножити на «1,2» (коефіцієнт, передбачений п.3.1.2. Галузевої угоди 2017 - 2018рр.) помножити на «1,5» (коефіцієнт співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника I розряду за видами робіт та окремими професіями (експлуатація та обслуговування обладнання систем водозабезпечення та водовідведення), передбачений Додатком 2 п.3.1.4. Галузевої угоди 2017 - 2018рр.,) помножити на «3,5» (коефіцієнт співвідношення розміру мінімального місячного посадового окладу головного програміста до мінімальної тарифної ставки робітника I розряду основного виробництва, який вирахуваний з огляду на Додаток 8 розділу 3 та абзацу шостому п.3.4 розділу 3 «Оплата праці та нормування» Колективного договору 2017-2018рр. на підставі такого розрахунку: коефіцієнт «5» генерального директора, який передбачений Додатком 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр., помножити на 70% відсоткового співвідношення посадового окладу головного програміста до посадового окладу генерального директора, який вирахуваний на підставі такого розрахунку: від 100% розміру посадового окладу генерального директора (коефіцієнт «5») відняти 30% (згідно абзацу шостого п.3.4 розділу 3 «Оплата праці та нормування» Колективного договору 2017-2018рр.).

Тобто, даний розрахунок має такий вигляд: прожитковий мінімум для працездатних осіб * 1,2 * 1,5 * 3,5 (100% - 30% = 70% * 5 =3,5) = розмір посадового окладу позивача.

З огляду на те, що структура розрахунку нарахування розміру посадового окладу та суми невиплаченої позивачу ОСОБА_1 заробітної плати загалом, на який посилається позивач та наводить у Додатку до позовної заяви, а також структура розрахунку, який використовує відповідач, при нарахуванні ОСОБА_1 заробітної плати, є однаковими і єдиною відмінністю у них є різні розміри коефіцієнтів та прожиткового мінімуму, то, суд робить висновок, що подана позивачем у позові структура розрахунку невиплаченої заробітної плати є такою, що не суперечить структурі розрахунку нарахування заробітної плати працівникам КП «Облводоканал» ЗОР. Щодо складових розміру посадового окладу позивача суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» вказано: установити у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2017 року - 1600,00 гривень, з 1 травня - 1684,00 гривні, з 1 грудня - 1762,00 гривні.

Відповідно до п.3.1.2. Галузевої угоди 2017 - 2018рр.: «Сторони встановлюють такі мінімальні обов'язкові гарантії в оплаті та нормуванні праці у сфері житлово-комунального господарства: мінімальну тарифну ставку (оклад) за просту некваліфіковану працю у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а мінімальну тарифну ставку робітника I розряду в розмірі не менше 120 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб», що у кратності з відсоткового співвідношення можна перевести як коефіцієнт у розмірі 1,2.

Керуючись п.3.1.2. Галузевої угоди 2017 - 2018рр. та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», розраховується: мінімальна тарифна ставка робітника 1 розряду з січня по квітень 2017р., розмір якої становить 1920,00 грн. (1600,00грн. х 1,2 = 1920,00 грн.); мінімальна тарифна ставка робітника 1 розряду з травня по листопад 2017р., розмір якої становить 2020,80 грн. (1684,00 грн. х 1,2 = 2020,80 грн.).

Згідно п.3.1.4. Галузевої угоди 2017 - 2018рр.: «Сторони встановлюють такі мінімальні обов'язкові гарантії в оплаті та нормуванні праці у сфері житлово-комунального господарства: коефіцієнти співвідношення мінімальної тарифної ставки робітника I розряду (місячної тарифної ставки) за видами робіт та окремими професіями до встановленої Галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника I розряду згідно з Додатком 2 до цієї Угоди», у якому (Додатку 2 Угоди) коефіцієнт співвідношення за видом роботи «експлуатація та обслуговування обладнання систем водозабезпечення та водовідведення» становить 1,5.

Керуючись п.3.1.4. та Додатком 2 Галузевої угоди 2017 - 2018рр., а також згідно мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду у розмірі 1920,00 грн. з січня по квітень 2017р. та 2020,80 грн. з травня по листопад 2017р., розраховується мінімальна тарифна ставка робітника першого розряду основного виробництва за основною професією та видом роботи «експлуатація та обслуговування обладнання систем водозабезпечення та водовідведення», що є сферою господарської діяльності КП «Облводоканал» ЗОР:

1920,00 грн. х 1,5 = 2880,00 грн. - це тарифна ставка робітника 1 розряду основного виробництва, яка повинна бути встановлена у Примітці Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. та застосовуватися з січня по квітень 2017р. згідно вищезазначених вимог Галузевої угоди 2017 - 2018рр.;

2020,80 грн. х 1,5 = 3031,20 грн. - це тарифна ставка робітника 1 розряду основного виробництва, яка повинна бути встановлена у Примітці Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. та застосовуватися з травня по листопад 2017р. згідно вищезазначених вимог Галузевої угоди 2017 - 2018рр.

Однак, всупереч вищезазначеним положенням законодавства у примітці Додатку 8 до розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. КП «Облводоканал» ЗОР встановив мінімальну тарифну ставку робітника першого розряду основного виробництва у розмірі 2592,00 грн., що вирахуваний згідно такого розрахунку: 1600,00 грн. х 1,2 х 1,35 = 2592,00грн., де:

1600,00 грн. - це прожитковий мінімум, встановлений з січня по квітень 2017р. для працездатних осіб, але у зв'язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму, що становив з травня по листопад 2017р. - 1684,00 грн., перерахунок розміру мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва відповідач не проводив, що у результаті призвело до заниження розміру заробітної плати позивача;

1,2 - це коефіцієнт згідно з п.3.1.2. Галузевої угоди 2017 - 2018рр.;

1,35 - це коефіцієнт згідно з Додатком 2 п.3.1.3. Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об'єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі "Федерація роботодавців ЖКГ України" та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2013 - 2015 роки, яка зареєстрована Міністерством соціальної політики України від 04.10.2013 N 26 та яка втратила чинність від 10.01.2017р. на підставі абзацу першому п.8.1.10. Галузевої угоди 2017 - 2018рр. Але всупереч того, що Галузева угода 2013 - 2015рр., у Додатку 2 п.3.1.3. якої передбачено коефіцієнт 1,35, втратила чинність від 10.01.2017р., а також у зв'язку з тим, що набрала чинності з 10.01.2017р. нова Галузева угода 2017 - 2018рр, у Додатку 2 п.3.1.4. якої передбачено коефіцієнт 1,5, КП «Облводоканал» ЗОР не вніс дані зміни до Колективного договору 2017-2018рр. та не проводив перерахунок розміру мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва, що у результаті призвело до заниження розміру заробітної плати позивача.

Крім того, абзацом шостим п.3.4 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. передбачено, що посадові оклади заступників генерального директора, головного інженера, головного бухгалтера, головних: енергетика, механіка, програміста, начальників цехів та керівника структурного підрозділу встановлюється на 10-30 відсотків нижче посадового окладу генерального директора.

З огляду на те, що посада генерального директора та головного програміста КП «Облводоканал» ЗОР згідно Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. відноситься до категорії «керівники», то розмір посадового окладу «керівників» розраховується за такою формулою: прожитковий мінімум для працездатних осіб помножити на коефіцієнт 1,2 згідно п.3.1.2. Галузевої угоди 2017 - 2018рр. помножити на коефіцієнт 1,5 згідно п.3.1.4. та Додатком 2 Галузевої угоди 2017 - 2018рр. помножити на коефіцієнт згідно Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр. передбачений на того чи іншого працівника.

Отже, коефіцієнт згідно Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр., передбачений на того чи іншого «керівника», встановлює різницю розміру посадових окладів «керівників» КП «Облводоканал» ЗОР та виступає одночасно як коефіцієнт міжпосадових співвідношень між посадою генерального директора та посадами інших керівників КП «Облводоканал» ЗОР.

Саме тому відсоткове співвідношення (10-30 відсотків) між посадовим окладом генерального директора та посадовим окладом головного програміста, передбачене абзацом шостим п.3.4 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр., можна застосувати до коефіцієнту «5», що передбачений для генерального директора у Додатку 8 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр., на підставі чого здійснюється наступний розрахунок: від 100% розміру посадового окладу генерального директора (коефіцієнт 5) відняти 30% (згідно абзацу шостого п.3.4 розділу 3 Колективного договору 2017-2018рр.) дорівнює 70 % розмір посадового окладу головного програміста у співвідношенні до розміру посадового окладу генерального директора (коефіцієнт 3,5).

Однак, відповідачем визначено коефіцієнт співвідношень до мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва у розмірі 2,9-3,1 (для головного програміста), при чому відповідачем встановлено найнижчу межу цього коефіцієнту - 2,9, що у відсотковому співвідношенні нижче на 42 % посадового окладу генерального директора, тобто, нижче найнижчої межі (30 %), що встановлена у Колективному договорі 2017-2018рр..

Про те, що не всі умови Колективного договору 2017-2018рр. відповідають вимогам чинного законодавства України, зокрема у т.ч. Галузевої та Територіальної угод, міститься і в офіційному листі голови Запорізької обласної організації Профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення (далі - Облпрофспілка) від 20.11.2017р. № 201. Даним листом Облпрофспілки, повідомлено, що Колективний договір 2017-2018рр. потребує терміново внесення змін до нього, зокрема щодо збільшення розміру тарифної ставки робітника 1 розряду основного виробництва у зв'язку із збільшенням протягом поточного 2017 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також потребує терміново внесення змін до нього (Колективного договору) щодо збільшення розміру коефіцієнта за видами робіт (у Колективному договорі 2017-2018рр. при розрахунку посадового окладу зазначено коефіцієнт 1,35, який застосовує відповідач, а згідно Галузевої та Територіальної угод треба застосовувати коефіцієнт 1,5).

Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що формула, за якою розраховується заробітна плата позивача виглядає так: прожитковий мінімум для працездатних осіб (зі змінами) * 1,2 * 1,5 * 3,5 (100% - 30% = 70% * 5 =3,5) = розмір посадового окладу позивача.

Відповідач, в свою чергу, розрахував заробітну плату позивачу наступним чином: прожитковий мінімум для працездатних осіб (без змін) * 1,2 * 1,35 * 2,9 = розмір посадового окладу позивача.

Вищезазначена формула розрахунку посадового окладу відповідачем, що встановлена з порушенням вимог чинного законодавства, призвела до заниження розміру заробітної плати позивача з 01.01.2017р. по 20.09.2017р., а тому у КП «Облводоканал» ЗОР перед позивачем ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 19966,12 грн.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на спростування доводів позивача, не надано розрахунку заробітної плати, яким КП «Облводоканал» ЗОР керувався при розрахунку та виплаті позивачу заробітної плати, а доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, на переконання суду є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої заробітної плати в розмірі 19 966,12 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

На підставі п. 1.ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення заробітної плати, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Керуючись, ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (, адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 129-А) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою 69035, АДРЕСА_1) суму недоотриманої заробітної плати за період з 01.01.2017 року по 20.09.2017 року у розмірі 19 966 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят шість) гривень 12 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (, адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 129-А) в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: В.В. Калюжна