Справа № 226/1648/18

Справа № 226/1648/18
Провадження № 2/226/649/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в обгрунтування якого вказала, що вона з 10.06.2008 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, пров.КорольоваАДРЕСА_1, але з серпня 2007 року фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишня назва м.Димитров), вул.Горького, б.65 (колишній б.27). Дане домомволодіння за договором купівлі-продажу від 07.10.1963, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської держконтори, належав ОСОБА_4, який помер 27.04.2008. А 08.05.2008 померла дружина останнього ОСОБА_5. Донька подружжя ОСОБА_5 - ОСОБА_6 проживала та була зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_3 гуртожитку. Подруга останньої ОСОБА_7, яка на теперішній час є зареєстрованою за адресою знаходження спірного жилого будинку, ніколи за місцем реєстрації не проживала, зареєструвалася 26.02.2008 для того, щоб оформити купівлю-продаж вказаного будинку. В той період часу ОСОБА_6 були дуже хворі, та ОСОБА_7 запропонувала їй зі співмешканцем проживати у зазначеній нерухомості, при цьому передала всі документи на будинок, написала розписку про отримання коштів за нього. Після цього ОСОБА_7В, пообіцяла переоформити документи та укласти договір купівлі-продажу домоволодіння. Однак, після того, як нею було перераховано останню суму за продаж будинку, ОСОБА_7 зникла, перестала відповідати на телефонні дзвінки. У липні 2009 року остання приїхала з ОСОБА_6, яка була дуже хворою та 29.07.2009 року померла. Вона із її співмешканцем особисто займалася похованням ОСОБА_4 та членів його родини дружини і доньки, а також оформлювала документи про смерть вказаних осіб. Оскільки вона добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно ним володіти протягом десяти років, сплачуючи комунальні послуги, слідкуючи за станом будинку, позивач просить визнати за нею право власності на жилий будинок № 65 по вул.Горького в м.Мирнограді Донецької області за набувальною давністю.

Ухвалою від 10.07.2018 відкрите загальне позовне провдження.

Ухвалою суду від 02.10.2018 справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради до суду не зявився, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07.10.1963, посвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою 07.10.1963 за реєстровим № 6196, та зареєстрованому у Красноармійському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 121, ОСОБА_4 на праві власності належав жилий будинок за адресою: Донецька область, м.Димитров (нині м.Мирноград), вул.Горького, б.27 (на теперішній час б.65) загальною площею 59,7 кв.м, у тому числі жилою - 32,7 кв.м, що також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.26, 27-28).

Згідно за технічним паспортом, виготовленим за станом на 22.06.2018, за адресою: м.Мирноград, вул.Горького, буд.65, самовільно збудовані будівлі відсутні (а.с.30, 36-41).

Відповідно до записів з домової книга за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та є зареєстрованою ОСОБА_7 (а.с.8-10).

Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.25).

27.04.2008 у віці 86 років у м.Димитрові Донецької області помер ОСОБА_4.

08.05.2008 у віці 83 роки у м.Димитрові Донецької області померла ОСОБА_5.

30.07.2009 у віці 46 років у м.Димитрові Донецької області померла ОСОБА_6.

Дані обставини встановлені на підставі свідоцтв про смерть вказаних осіб (а.с.22-24).

Відповідно до довідки та акту координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград від 05.07.2018, складеного представником комітету за участю мешканців сусідів, встановлено, що ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: пров.Корольова (колишня назва пров.Ворошилова), б.10, м.Мирноград, Донецької області, з 2007 року фактично мешкає за адресою: вул.Горького, б.65, м.Мирноград, Донецька область, до складу її сімї входить ОСОБА_8, з яким позивач не перебуває у зареєстрованому шлюбі (а.с.7, 29).

Допитана у суді свідок ОСОБА_9, мешканка будинку № 56 по вул.Горького в м.Мирнограді Донецької області, підтвердила факт постійного та безперервного проживання позивача ОСОБА_1 за адресою: вул.Горького, б.65, м.Мирноград, Донецька область, з 2007 року. Також свідок вказала, що раніше за вказаною адресою проживали інші сусіди дідусь та бабуся, які померли один за одним, памятає, що бабусю звали ОСОБА_10. Їх донька ОСОБА_6 приїжджала з м.Одеси з якоюсь дівчиною та невздозі також померла. За весь час проживання у будинку ніхто позивача з сімєю не вигоняв, вони постійно доглядають домоволодіння, поміняли ворота, паркан, біля будину завжди порядок.

Згідно наданих квитанцій від 15.10.2010, від 06.06.2011, від 13.06.2012, від 01.08.2015, від 04.12.2016, від 05.03.2018 позивачем ОСОБА_1 сплачуються нарахування за житлово-комунальні послуги, також з останньою укладено договір від 29.12.2015 № 1051/15-7 на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів за адресою: вул.Горького, б.65, м.Мирноград, Донецька область (а.с.11, 12, 13, 14, 15).

07.08.2009 ОСОБА_7 була складена розписка про те, що вона довіряє проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, оплата за проживання буде внесена в рахунок оплати за будинок при його подальшому продажу. Також вказаною розпискою ОСОБА_7 гарантувала першочерговість покупки будинку ОСОБА_8 по завершенню оформлення документів (а.с.16).

Відповідно до інформації ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 19.07.2018, отриманої на підставі даних Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 16.07.2018, на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, померлого 27.04.2008, спадкова справа не відкривалася, від імені ОСОБА_4 ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою 30.10.1995 за реєстровим № 252 був посвідчений заповіт; на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5, померлої 08.05.2008, спадкова справа не відкривалася, заповіти від імені ОСОБА_5 не посвідчувалися; на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, померлого 29.07.2009, спадкова справа не відкривалася, заповіти від імені ОСОБА_6 не посвідчувалися (а.с.51-61).

Відповідно до листа ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 06.08.2018 у звязку з тим, що справи за 1990-2001 роки передано на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, доступ до якого тимчасово неможливий, так як знаходиться на непідконтрольній Україні території, надати копію заповіту, посвідченого від імені ОСОБА_4, не виявляється можливим (а.с75).

Згідно за ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.п.13, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість предявлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У звязку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Згідно за ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Аналіз досліджених у суді доказів вказує на відкрите, постійне та безперервне володіння позивачем спірним будинком понад 11 років, а саме: з 2007 року по теперішній час. У дане домоволодіння позивач вселилася ще за життя власника жилого приміщення ОСОБА_4, який помер у 2008 році, з дозволу останнього. Після смерті ОСОБА_4 та членів його сімї права на спадкування ніхто не заявляв.

Тому, суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог позивача щодо набуття нею права власності на спірне домоволодіння за набувальною давністю.

На підставі ст.344 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки якої НОМЕР_1 та зареєстроване місце проживання якої: Донецька область, м.Мирноград, пров.КорольоваАДРЕСА_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, до ОСОБА_3 міської ради, юридична адреса якої: Донецька область, м.Мирноград, вул.Центральна, б.9, код за ЄДРПО 04052956, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на жилий будинок загальною площею 59,7 кв.м, у тому числі жилою 32,7 кв.м, розташований за адресою: вулиця Горького, будинок номер шістдесят пять (65), місто Мирноград Донецької області, за набувальною давністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.10.2018.

Суддя Ж.Є.Редько