н/п 2/490/2035/2018 Справа № 490/2581/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2018 р. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа державний нотаріус Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок №104 по вул. Втората (Іванова) в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 05.01.1995 року, та після смерті ОСОБА_5, померлої 13.08.2016 року.

11.04.2018 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва суду відкрито провадження у справі та призначено за правилами загально позовного провадження.

13.06.2018 року ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради до судового засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Третя особа державний нотаріус Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, просив про розгляд справи без його участі.

Судом постановлено про розгляду справи у відсутності сторін.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі .

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 22.01.1980 р., виданого Виконкомом Тернівської сільської ради народних депутатів, житловий будинок №90 по вул. Іванова в м. Миколаєві належав на праві особистої власності ОСОБА_4

Рішенням ОСОБА_2 міської ради №190 від 12.03.2018 року житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Втората, 104 (колишніх Іванова, 90, вул. Іванова, 104), який належить ОСОБА_4 надано адресу: вул. Втората, 104.

05.01.1995 року помер батько позивача ОСОБА_4

Згідно повідомлення Державного нотаріального архіву Миколаївської області від 10.11.2016 року №1237/01-21-1, відсутня інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4

Відповідно до довідки, виданої Відділом соціально-економічного розвитку мкр. Тернівка Адміністрації Центрального району ОСОБА_2 міської ради за № 4728 від 24.11.2016 р., на час смерті ОСОБА_4 05.01.1995 року, разом з ним були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6, які фактично прийняли спадщину після смерті чоловіка та батька, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 та її матір ОСОБА_5 прийняли спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та користування нею, проте спадкових прав після смерті чоловіка та батька на спадкове майно не оформили.

Відносини щодо спадкування майна померлого батька позивача врегульовані Цивільним кодексом УРСР, який був чинним на день смерті спадкодавці в 1995 році.

Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього.

Тобто, законодавством чинним на час відкриття спадщини, було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було прийнято спадщину після смерті чоловіка та батька ОСОБА_4, померлого 05.01.1995 року, на 1/2 частину житлового будинку №104 по вул. Іванова в м. Миколаєві (по 1/4 частині - кожний).

13.08.2016 року померла мати позивача ОСОБА_5І, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки житлового будинку №104 по вул. Втората (Іванова) в м. Миколаєві.

Відповідно до довідки виданої Відділом соціально-економічного розвитку мкр. Тернівка Адміністрації Центрального району ОСОБА_2 міської ради за № 925 від 27.03.2017 р. на час смерті ОСОБА_5 13.08.2016 року, разом з нею була зареєстрована та проживала її донька ОСОБА_6, яка фактично прийняли спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживали разом із спадкодаввицею на час відкриття спадщини.

Позивач звернулася до Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 13.08.2016 р.

Постановою нотаріуса від 29.03.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку за №104 по вул. Втората (Іванова) в м. Миколаєві, оскільки не надано документів, підтверджуючих право власності спадкодавиці на вказане спадкове майно.

Позивач звернулася до Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер 05.01.1995 р.

Проте відповідно до Постанови нотаріуса від 18.11.2016 р. позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не подані правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на житловий будинок №104 по вул. Втората в м. Миколаєві

Разом з тим, позивач зазначила, що оригіналу Свідоцтва про право власності, яке підтверджує право власності її батьків, вона не має. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа державний нотаріус Першої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №104 по вул. Втората (Іванова) в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 05.01.1995 року, та ОСОБА_5, яка померла 13.08.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Черенкова