Справа № 709/1554/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач), треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 лютого 1997 року помер ОСОБА_4. ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів все своє майно своєму братові, а батькові позивача - ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка. Спадщину ОСОБА_4 прийняв ОСОБА_5, який отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку.

17 листопада 2017 року помер її батько ОСОБА_5, який не встиг за життя отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Заповіту померлий не складав.

Позивач та третя особа ОСОБА_3 прийняли спадщину свого батька, оскільки подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, третя особа ОСОБА_2 подала заяву про відмову від спадщини. Однак позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ на дане майно відсутній. Третя особа ОСОБА_3 на дану спадщину не претендує. У зв'язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку.

У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі (а.с. 39). Відповідач надіслав лист, в якому просив розглянути справу за відсутності його представника з позовом погодився (а.с. 40). Треті особи надіслали заяви, в яких погодилися з позовом та просили розглянути справу без їх участі (а.с. 37, 38).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

23 лютого 1997 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26 лютого 1997 року серії І-СР № 046968 (а.с. 8).

7 травня 1988 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів све своє майно своєму братові, а батькові позивача - ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, що розташовані по

вул. Козацька, 91 в с. Лихоліти Чорнобаївського району Черкаської області. Спадщину ОСОБА_4 прийняв його брат ОСОБА_5, який подав заяву про прийняття спадщини (а.с. 36) та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку (а.с. 14, 15).

17 листопада 2017 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 20 листопада 2017 року серії І-СР № 313318 (а.с. 7).

Позивач та третя особа ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_5, а третя особа ОСОБА_2 - дружина померлого, що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 29 травня 1969 року серії І-АВ № 207302, від 29 травня 1976 року серії І-СР № 312900 (а.с. 9) та копією свідоцтва про укладення шлюбу від 23 січня 1988 року серії І-СР № 474138, згідно з яким позивач після укладення шлюбу змінила дівоче прізвище "Євтушевська" на шлюбне прізвище "Черноусова" (а.с. 10).

Заповіту померлий не складав. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,54 га, що розташована по вул. Козацька, 91 в с. Лихоліти Чорнобаївського району Черкаської області.

Згідно з довідкою Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 307 від 19 липня 2018 року ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11-12).

Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 18 серпня 2018 року (вих. № 1023-01/16) (а.с. 33), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 21), позивач та третя особа ОСОБА_3 зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 34 та на звороті); від імені ОСОБА_2 подано заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с. 35).

Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 25 липня 2018 року (вих. № 911/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі ОСОБА_5 правовстановлюючих документів на заявлене майно, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та розяснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 13).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 є день його смерті, тобто 17 листопада 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Судом встановлено, що позивач та третя особа ОСОБА_3 звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, третя особа ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини, однак позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ на дане майно відсутній.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача, а також позицію третіх осіб, які підтримують позовні вимоги, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 200, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка народилася у м. Черкаси Черкаської області, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,54 га, розташовану за адресою: вул. Козацька, 91, с. Лихоліти, Чорнобаївський район, Черкаська область, що належала ОСОБА_4, який помер

23 лютого 1997 року, спадщину якого прийняв ОСОБА_5, який помер 17 листопада 2017 року, не встигнувши за життя оформити свої спадкові права.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай