Провадження № 2-н/754/647/18
Справа № 754/7405/18
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2018 року м.Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання судового рішення по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 про зупинення виконання судового наказу.

У своїй заяви боржник зазначає про те, що на виконанні у Деснянському РВ ДВС м.Київ ГТУЮ в м.Києві знаходиться судовий наказ № 754/7405/18 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів.

Оскільки аліменти стягуються на користь того із батьків, з ким проживає дитина, а в даному випадку місце проживання малолітньої дитини є предметом двох судових справ, боржник просить зупинити виконання судового наказу до набрання рішенням суду про визначення місця проживання дитини законної сили.

18.10.2018 року до суду надійшли письмові заперечення заявника ОСОБА_2 на заяву боржника. У даному запереченні заявник вказує на те, що місце проживання малолітньої дитини визначено разом з нею згідно розпорядження Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації від 21.03.2018 року, яке є чинним, не оскаржене та не скасоване, та є доказом при винесенні вказаного судового наказу. Оскільки боржник не виконує вказане розпорядження, вона була змушена звернутись до суду з позовною вимогою про визначення місця проживання дитини, що не скасовує його дію. Крім того, заявник вказала на те, що відповідно до норм ЦПК України повноваження суду першої інстанції здійснювати зупинення виконання судового рішення є відсутніми, оскільки такі повноваження має лише касаційна інстанція.

Посилаючись на викладене, заявник вважає заяву необґрунтованою та просить відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 заяву підтримав та просив про її задоволення.

Заявник ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника.

Заслухавши пояснення боржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що судовим наказом Деснянського районного суду м.Києва у справі № 754/7405/18 від стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 06 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (тобто до 06 жовтня 2032 року).

Боржник просить зупинити стягнення за вказаним виконавчим листом, посилаючись на те, що оскільки аліменти стягуються на користь того із батьків, з ким проживає дитина, а в даному випадку місце проживання малолітньої дитини є предметом двох судових справ, то необхідно зупинити виконання судового наказу до набрання рішенням суду про визначення місця проживання дитини законної сили.

Відповідно до ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 1 ст.170 ЦПК України передбачено, що у випадку видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу подання заяви про його скасування не передбачено.

Згідно ч.7 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Наведені норми свідчать про те, що відсутні правові підстави для зупинення виконання судового наказу в зв'язку з розглядом інших справ, що розглядаються в порядку позовного провадження. Крім того, в разі незгоди з зазначеним судовим наказом боржник має можливість звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або, за наявності підстав, про звільнення від сплати аліментів. Інших вимог, окрім зупинення виконання судового наказу, боржник не висуває. Однак, відповідно до ст.436 ЦПК України, зупинення виконання судового рішення відноситься до компетенції касаційної інстанції, а не суду першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.160, 161, 170, 173, 432, 435, 436 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання судового рішення по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 жовтня 2018 року.

Суддя: