Ухвала

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 2-659/12 (439/659/12)

провадження № 61-37404ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2018 року у справі

за позовом Спільного товариства з обмеженою відповідальністю

«СТЛ Екструзія» до ОСОБА_2, Товариства

з обмеженою відповідальністю «Добропласт», третя особа - Відділ державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції, про звернення стягнення на предмет іпотеки (шляхом передачі права власності на предмет іпотеки),

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2018 року.

У касаційній скарзі заявник порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Заявник вказує, що його не було залучено до участі у справі, тому про оскаржуване рішення апеляційного суду дізнався 25 липня 2018 року з офіційного веб-сайту телеканалу «ZIK», а з повним текстом постанови Апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2018 року ознайомився 23 квітня 2018 року на сайті на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, що підтверджується наданими відповідними роздруківками.

Разом з тим, як вбачається з доданих до касаційної скарги матеріалів, предметом позовних вимог у справі є звернення стягнення на предмет іпотеки (шляхом передачі права власності на предмет іпотеки) - нежитлове приміщення (лазня) площею 788,7 кв. м на АДРЕСА_1. Проте, ОСОБА_1 додає копію витягу з актуальної інформації про державну про об'єкт нерухомості, відповідно до якого об'єктом нерухомого майна є нежитлове приміщення (лазня) площею 713,6 кв. м на АДРЕСА_2.

Отже, ОСОБА_1 необхідно зазначити, яким чином оскаржуваним рішенням апеляційного суду порушено його право, враховуючи, що скаржник подав докази його права власності на нежитлове приміщення (лазня) площею 713,6 кв. м на АДРЕСА_2, яке не є предметом позовних вимог.

З урахуванням вказаного наведені у заяві підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, скаржник не надав.

Оскільки відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, заявник не надає, з урахуванням зазначеного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 слід сплатити суму судового збору у розмірі 429,20 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів ? УК у Печерському районі міста Києва; код ЄДРПОУ - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - 6007; МФО - 899998; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтею 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені в клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне скарження підстави неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 23 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська