печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.,

при секретарі Медведєва М.Г.

за участю позиваа ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Хитрової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зобов'язання зняти обтяження автомобіля, що є предметом застави, видати довідку про погашення заборгованості за кредитним договором та стягнення 700 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням відповідачем виконавчого напису від 23.11.2017 року за реєстр. № 22737, та невиконанням рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 06.11.2014 року в частині ненадання довідки про одержання виконання ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором.

В обгрунтування позову зазначив, що у відповідача не було підстав для звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису через фактичну відсутність заборгованості, що підтверджується рішеннями Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.04.2013 року (справа № 369/719/13-ц) та від 06.11.2014 року (справа № 369/8537/14), яким у позові відповідача до позивача про звернення стягнення було відмовлено. Як на правову підставу стягнення з відповідача моральної шкоди на загальну суму 700 000,00 грн. позивач посилається на ст. 1167 ЦК України. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала , вказувала на те що 23.11.2017 року приватним нотаріусом Швець P.O. вчинено відповідний виконавчий напис реєстр. № 22737, яким запропоновано нотаріусом стягнути з позивача 253 947,36 грн. заборгованості за кредитним договором , який було передано на виконання до виконавчої служби відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», моральну шкоду не спричиняли.

Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , приходить до слідуючого.

Встановлено , що 30 березня 2007 року ОСОБА_1 та ПАТ «Приват Банк» укладено кредитний договір №K3H1AW00135619, за яким позивач отримав кредит на купівлю автомобіля у розмірі 58 199,73 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 березня 2012 року.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами 30 березня 2007 року був укладений договір застави рухомого майна, за яким позивач надав в заставу автомобіль CHERY, модель AMULET DA11B, 2007 року випуску, тип ТЗ - легковий хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 04.04.2013 року відмовлено у позові банку про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 06.11.2014 року зобов»язано банк видати ОСОБА_1 розписку (довідку) про одержання виконання зобов»язання за кредитним договором в повному обсязі , стягнуто моральну шкоду в розмірі 1000грн., судовий збір.

23.11.2017 року приватним нотаріусом Швець P.O. вчинено виконавчий напис реєстр. № 22737, яким запропоновано нотаріусом стягнути з позивача 253 947,36 грн. заборгованості за кредитним договором від 30.03.2007 року, який було передано на виконання до виконавчої служби відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За загальним правилом зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України").

Згідно ст 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В судовому засіданні встановлено , що вчинений виконавчий напис 23.11.2017 року позивачем не оспорений в встановленому законом порядку , тому відсутні підстави для зняття обтяження з автомобіля , стягнення моральної шкоди .

Визначаючи розмір моральної шкоди за невиконання вимог рішення суду позивач не надав суду доказів перебування виконавчого листа на виконанні, крім того , у постанові у справі № 6-99цс17 від 8 листопада 2017р. ВСУ прийшов до висновку, що надмірно тривале невиконання державним виконавцем рішення суду є підставою для стягнення моральної та іншої шкоди, при цьому відповідачем є орган ДВС де працює державний виконавець та орган Державної казначейської служби , якщо будуть встановлені для її стягнення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів , судом не встановлено , що з вини відповідача спричинена шкода моральна шкода , відсутній причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності , суд приходить до висновку , що позовні вимоги є безпідставними не знайшли підтвердження в судовому засіданні , тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, 12,13,77,79, 81,263,264,27,354ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва.

Дата складання повного тексту 12.10.2018р.

Суддя Остапчук Т.В.