Єдиний унікальний номер 722/933/18
Номер провадження 2/722/318/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

16 жовтня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді Римлянської Г.О.

при секретарі Сімак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни справу за позовом ОСОБА_1, від імені якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, від імені якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2, у своєму позові просила суд: усунути їй перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул.Шевченка, №16, с.Волошкове Сокирянського району Чернівецької області. Сплату судових витрат залишити за нею.

Представником позивача ОСОБА_2 подано письмову заяву про розгляд справи без його присутності та присутності позивача ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, у випадку неявки відповідача не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку.

За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Ст.211 ч.3 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст.247 ч.3 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З досліджених доказів даної справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.08.2003 року, зареєстрованого Сокирянською філією Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації 29.09.2003 року за №2105727, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: вул.Шевченка, №16, с.Волошкове Сокирянського району Чернівецької області.

В належному позивачці будинку на даний час зареєстрований як проживаючий в будинку її родич відповідач ОСОБА_3, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Волошківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №388 від 16.07.2018 року.

ОСОБА_3 за місцем реєстрації фактично не проживає з квітня 2007 року по даний час, що підтверджується актом обстеження житлового приміщення на предмет проживання фізичної особи від 10.07.2018 року.

Із змісту рішення виконавчого комітету Волошківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №31 від 10.07.2018 року встановлено, що на звернення ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, їй було відмовлено та запропоновано звернутися до Сокирянського районного суду.

Будь-якої домовленості щодо подальшого проживання ОСОБА_3 у житловому будинку позивачки, не було.

Реєстрація ОСОБА_3 в належному ОСОБА_1 житловому будинку створює їй перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження цим майном, в тому числі виникли перешкоди в отриманні субсидій.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, відповідач фактично не проживає в будинку позивача без поважних причин та відсутній в даному будинку з квітня 2007 року, тобто більше одного року.

Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, повязані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи: заява особи або її законного представника; судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтво про смерть; паспорт або паспортний документ, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інші документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців або осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав для користування житловим приміщенням.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у здійсненні нею права власності належним їй житловим будинком шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, застосовуючи відповідно до положень ст.8 ЦК України аналогію закону.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягали б стягненню на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору. Однак у позовній заяві остання судові витрати залишила за собою, тому суд не вирішує питання про їх стягнення з відповідача.

На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 4, 8, 15, 16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та керуючись ст. ст. 141, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, від імені якої на підставі довіреності діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: вулиця Шевченка, №16, с.Волошкове Сокирянського району Чернівецької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_4