Провадження №2/748/822/18
Єдиний унікальний № 748/1885/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Майбороди С.М.,

при секретарі: Оніщенко Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, про визнання незаконними пунктів 1,3 рішення 18 сесії 7 скликання ОСОБА_6 сільської ради від 20 квітня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2018 року ОСОБА_1, через представника адвоката ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними пункти 1 та 3 рішення 18 сесії 7 скликання ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 20 квітня 2018 року щодо розгляду звернення громадянина ОСОБА_4. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року встановлено порядок користування земельною ділянкою № 21 в с. Старий Білоус Чернігівського району та області, виділено у користування ОСОБА_1 під будівлями 137,0 м2, під двором та городом 588,2 м2, під двором спільного користування 0,80 м2, площа земельної ділянки 726,0 м2. 07 лютого 2014 року рішенням 22 сесії 6 скликання ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району Чернігівської області їй було надано дозвіл на розробку технічної документації на передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. На початку серпня 2014 року приватним підприємством «Візер» було виготовлено та передано технічну документацію по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. 20 квітня 2018 року п. 3 рішення 18 сесії 7 скликання ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району та області було скасовано рішення 22 сесії 6 скликання від 07.02.2014 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянки ОСОБА_1 орієнтованою площею 0,0726 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розташованих АДРЕСА_1 та області та зобовязано надати безперешкодний доступ ОСОБА_4 до його господарських будівель та виключити проїзд з приватизаційного плану земельної ділянки. Вказувала, що даним рішенням, яке прийнято лише на підставі двох заяв невдоволених громадян, порушені її права як землекористувача, підстав для винесення такого рішення не було, оскільки пожежного проїзду не існує, що встановлено рішеннями судів, та підтверджується повідомленнями Державного земельного кадастру та Головного Управління МНС України в Чернігівській області.

Ухвалою від 19 липня 2018 року провадження у справі відкрито.

Ухвалою суду від 08 серпня 2018 року відповідача виконавчий комітет ОСОБА_6 сільської ради замінено на належного відповідача ОСОБА_6 сільську раду Чернігівського району Чернігівської області. ОСОБА_6 сільській раді розяснено право на подачу відзиву на позов.

13.08.2018 року сільський голова ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району Чернігівської області надав відзив на позов, в якому вказав, що рішення 18 сесії 7 скликання від 20 квітня 2018 року було прийнято згідно п.п.15,34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.12 Земельного кодексу України та більшістю голосів депутатів сільської ради. При прийнятті рішення враховано, що ОСОБА_4 внаслідок приватизації ОСОБА_1 земельної ділянки орієнтовною площею 0,0726 га не зможе обслуговувати свої господарські споруди. Вказував, що про існування проїзду свідчить рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28.12.2017, покази допитаних в судовому засіданні свідків, які містяться в описовій частині рішення та заява ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вказуючи, що технічна документація на земельну ділянку була виготовлена на реалізацію рішення сільської ради від 07 лютого 2014 року, при цьому сільська рада не мала права виносити рішення зобовязального характеру.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві, вказуючи, що мали право вирішувати даний земельний спір, виходячи з положень ст.158 Земельного кодексу України. Пояснив, що на даний час проїзд є тупиковим, розділяє тільки господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який має доступ до господарських будівель через свій двір, однак не може їх належним чином обслуговувати з іншого боку.

Третя особа ОСОБА_4 та його представник просили відмовити в задоволенні заявлених вимог, вказуючи, що має бути проведений перерозподіл земельної ділянки та проїзд поділений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Представник третьої особи ОСОБА_5 зазначала, що вона особисто писала заяви до сільської ради від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_7, однак вони особисто їх підписували.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні обставини.

У відповідності до свідоцтва про державну реєстрацію прав (а.с.12), ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 8/15 частин будинку по вул. Набережна, 21, с. Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області.

Рішенням Чернігівського районного суду від 24 жовтня 2013 року встановлено порядок користування земельною ділянкою № 21 в с. Старий Білоус Чернігівського району та області, виділено у користування ОСОБА_1 під будівлями 137,0 м2, під двором та городом 588,2 м2, під двором спільного користування 0,80 м2, площа земельної ділянки 726,0 м2. (а.с. 29-32)

Рішенням 22 сесії 6 скликання ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 07 лютого 2014 року надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0726 га за рахунок земель комунальної власності, розташованої за адресою : АДРЕСА_2 в адміністративних межах ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с.15)

У відповідності до пояснювальної записки щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0708 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на замовлення ОСОБА_1 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0708 га, розташовану за адресою : АДРЕСА_3. ( а.с.13-14)

Рішенням 18 сесії 7 скликання ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 20 квітня 2018 року зобов'язано ОСОБА_1 надати безперешкодний доступ ОСОБА_4 до його господарських будівель та виключити даний проїзд з приватизаційного плану земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні. Скасовано рішення 22 сесії 6 скликання від 07.02.2014 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,0726 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої АДРЕСА_4 та області на території ОСОБА_6 сільської ради. (а.с.16)

Оцінюючи оспорюване рішення, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 12 та ч. 1 ст. 122 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад та вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Виходячи з положень, що містяться в рішенні Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року, №7-рп/2009 у справі № 1-9 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) до нормативних актів належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. В ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Не можуть бути скасовані рішення, внесені до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це являється "гарантією стабільності суспільних відносин", породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання.

За таких підстав рішення двадцять другої сесії шостого скликання від 07 лютого 2014 року ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району Чернігівської області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» є ненормативним правовим актом одноразового застосування, оскільки на виконання даного рішення було виготовлено проект землеустрою і дане рішення вичерпало свою дію його виконанням, у звязку з чим не може бути скасовано органом місцевого самоврядування і питання правомірності даного рішення має вирішуватись в судовому порядку.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України визнано можливість визнати незаконним та скасувати правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси.

За таких підстав п.3 рішення вісімнадцятої сесії сьомого скликання від 20 квітня 2018 року, у відповідності до якого скасовано рішення 22 сесії 6 скликання від 07.02.2014 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,0726 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої АДРЕСА_4 та області на території ОСОБА_6 сільської ради є незаконним.

Оцінюючи правомірність винесення рішення в частині зобовязання ОСОБА_1 надати безперешкодний доступ ОСОБА_4 до його господарських будівель та виключити даний проїзд з приватизаційного плану земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні, суд виходить з наступного.

В своєму рішенні від 20 квітня 2018 року ОСОБА_6 сільська рада послалась на п.п.1 п.б ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що регулює питання розгляду звернень громадян та ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» без зазначення конкретного пункту.

Відповідно до п. 34 ст.26 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на яку посилався представник відповідача, виключно на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Дійсно, відповідно до ст.158 Земельного кодексу України, на яку посилається відповідач передбачено, що земельні відносини вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Однак ч.3 ст.158 передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Отже, при вирішенні питань щодо земельних відносин сільська рада повинна керуватись вимогами закону, а втручання у користування особою земельною ділянкою має бути правомірним.

Як слідує з дослідженого рішення вісімнадцятої сесії сьомого скликання від 20 квітня 2018 року ОСОБА_6 сільська рада Чернігівського району Чернігівської області без повного та всебічного зясування всіх обставин справи та виниклих між сторонами правовідносин винесла рішення зобовязального характеру, що виходить за межі компетенції органу місцевого самоврядування.

Так, у ОСОБА_1 на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року виникло право користування земельною ділянкою площею 726 м2.

В подальшому ОСОБА_1 рішенням двадцять другої сесії шостого скликання від 07 лютого 2014 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. На реалізацію вказаного рішення ПП «Візер» розроблено проект землеустрою.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 08 листопада 2017 року встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року питання про права та обовязки ОСОБА_4 не вирішувались, а прийняте рішення не порушує прав ОСОБА_4 як користувача суміжної земельної ділянки по вул.Набережній,23 в с.Ст.Білоус Чернігівського району Чернігівської області.

При розгляді звернення ОСОБА_4 ОСОБА_6 сільська рада не послались на відповідні належні документи на підтвердження наявності пожежного проїзду. Надані заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є лише зверненнями, які саме і розглядає сільська рада та на підставі цих звернень приймає рішення. При цьому, мала б бути утворена комісії, до якої входять спеціалісти з земельних відносин, яка з виходом на місцевості проводить відповідні обмірі земельних ділянок, вказує на порушення земельного законодавства, що в подальшому є підставою для звернення відповідно сільської ради з позовом до суду у разі наявності порушень щодо захоплення земельної ділянки, що належить до земель комунальної власності або сільська ради за результатами розгляду звернення пропонує особі, права якої порушені звернутись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Є безпідставним посилання представника відповідача на п.15 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» як на правомірність винесення даного рішення, оскільки даним пунктом передбачена компетенція сільських рад в частині скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень, оскільки зазначених обставин в ході судового розгляду представником відповідача не доведено.

Також, є безпідставними посилання ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району та області на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2017 року, оскільки в даному рішенні лише вказано на наявність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стосовно проїзду. Разом з тим, суд не встановлював у рішенні, що збільшення розміру земельної ділянки ОСОБА_1 відбулось за рахунок земель загального користування, а саме проїзду на вулицю Набережна та не встановлював на підставі показів свідків наявність проїзду. Зазначене представником ОСОБА_6 сільської ради взято з контексту пояснень представника відповідача та свідків.

Оскільки ОСОБА_6 сільська рада Чернігівського району Чернігівської області приймаючи рішення про зобовязання ОСОБА_1 надати безперешкодний доступ ОСОБА_4 до його господарських будівель та виключити даний проїзд з приватизаційного плану земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні вийшла за межі своїх повноважень, суд приходить до висновку про визнання незаконним п.1 рішення вісімнадцятої сесії сьомого скликання від 20 квітня 2018 року.

За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання наявності або відсутності пожежного проїзду в межах розгляду заявлених позовних вимог не вирішується, а лише оцінюється правомірність прийняття рішення сільської ради з дотриманням прав особи та вимог закону.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в порядку ст.141 ЦПК України понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Виходячи з наданих документів щодо витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне у відповідності до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 19 жовтня 2018 року об 09 год.00 хв та встановити представнику позивача строк до початку судового засідання 19 жовтня 2018 року надати детальний опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 15, 16, 21 ЦК України, ст. 12, 122, 152, 153, 155 Земельного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, про визнання незаконними пунктів 1,3 рішення 18 сесії 7 скликання ОСОБА_6 сільської ради від 20 квітня 2018 року задовольнити.

Визнати незаконними пункти 1 та 3 рішення 18 сесії 7 скликання ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 20 квітня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_6 сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 17 жовтня 2018 року.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу на 19 жовтня 2018 року об 09 год.00 хв та встановити представнику позивача строк до початку судового засідання 19 жовтня 2018 року надати детальний опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом.

Суддя ОСОБА_8