Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16.10.2018 Справа №607/12576/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сивулі Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в сумі 130 000 гривень.

В обгрунтування вимог позивач вказує, що згідно з договором позики від 16 квітня 2016 року громадянин ОСОБА_2 отримав від нього грошові кошти в сумі 130 000 гривень, які зобовязався повернути до 16 квітня 2018 року у готівковій формі за місцем його проживання, що підтверджується розпискою від 16 квітня 2016 року. Однак, станом на 06 липня 2018 року відповідач умов договору не виконав та кошти не повернув. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 02 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. 21 вересня 2018 року ухвалою суду вжито заходів забезпечення позову та заборонено відчуження в межах ціни позову квартири за адресою: м. Тернопіль, вул. Галицька, 45/17, що належить ОСОБА_2

У судове засідання позивач та представник позивача не зявилися. Попередньо надійшла заява від представника позивача ОСОБА_3 про розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Крім того, на адресу суду 16 жовтня 2018 року від представника позивача надійшла заява про приєднання до матеріалів справи доказу, зокрема, оригіналу розписки від 16 квітня 2016 року.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

16 квітня 2016 року сторони уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 позичив та фактично отримав у громадянина ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 130 000,00 гривень, які зобовязався повернути готівкою за місцем проживання у повному розмірі до 16 квітня 2018 року, у випадку прострочення повернення платежу позики зобовязався сплатити пеню у розмірі 0,1 % за кожний день прострочення від суми непогашеної позики за користування позикою, що підтверджується письмовою розпискою з власноручним підписом відповідача ОСОБА_2

Відповідач, в порушення умов договору, взяті на себе зобов'язання не виконав та не повернув позивачу ОСОБА_1 позичені грошові кошти у встановлений строк.

Оригінал розписки наданий до матеріалів цивільної справи за № 607/12576/18.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника.

За нормами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з положенням ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як слідує з правової позиції, викладеної в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Встановлено, що між сторонами спору укладено договір позики, згідно з умовами якого відповідач позичив у позивача кошти у розмірі 130 000 гривень.

16 квітня 2018 року настав строк виконання ОСОБА_2 зобовязання з повернення ОСОБА_1 позики. Однак, ні в зазначений строк, ні по даний час, ОСОБА_2 боргу не повернув.

Наявність оригіналу розписки підтверджує факт невиконання відповідачем своїх зобовязань.

Таким чином, діями відповідача порушено права позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором позики від 16 квітня 2016 року у розмірі 130 000 гривень.

Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1300 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 89, 141, 263 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530, 625, 1046, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_4 ОСОБА_1 (вул. Енергетична, 6/2, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (вул. Галицька, 45/17, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 (вул. Галицька, 45/17, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) в користь ОСОБА_1 (вул. Енергетична, 6/2, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 1300 (одна тисяча сто) гривень понесеного судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області ОСОБА_4