Справа № 559/2176/18
У Х В А Л А

23 жовтня 2018 року

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до заступника голови Дубенської районної ради Рівненської області ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до заступника голови Дубенської районної ради Рівненської області ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, а саме, просить визнати незаконним та скасувати розпорядження заступника голови Дубенської районної ради Рівненської області ОСОБА_2 №58 від 25.09.2018 «Про звільнення головного лікаря КЗ «Дубенська ЦРЛ» ОСОБА_1П.».

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження заступника голови Дубенської районної ради Рівненської області ОСОБА_2 №58 від 25.09.2018 «Про звільнення головного лікаря КЗ «Дубенська ЦРЛ» ОСОБА_1П.».

Згідно розпорядження керівника апарату Дубенського міськрайонного суду Рівненської області №282 від 16.10.2018 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у звязку із звільненням із посади судді Ходак С.К., вказана заява передана у провадження судді Ралець Р.В.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Так, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.ч.1-2 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України).

Як зазначено в Постанові Пленуму № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.10 ст. 150 ЦПК України».

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення цивільної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати незаконним та скасувати розпорядження заступника голови Дубенської районної ради Рівненської області ОСОБА_2 №58 від 25.09.2018 «Про звільнення головного лікаря КЗ «Дубенська ЦРЛ» ОСОБА_1П.».

В заяві про забезпечення позову заявник просить зупинити дію розпорядження заступника голови Дубенської районної ради Рівненської області ОСОБА_2 №58 від 25.09.2018 «Про звільнення головного лікаря КЗ «Дубенська ЦРЛ» ОСОБА_1П.».

В своїй заяві про забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначає, що йому відомо, що у звязку із видачею оскаржуваного розпорядження, на посаду головного лікаря КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» вже підібрана інша кандидатура. Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1П зазначає існування ймовірності реалізації оскаржуваного розпорядження з призначенням на посаду головного лікаря іншої особи, що може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши доводи заявника, приходжу до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову заявником не наведено та не надано належних, допустимих, обґрунтованих та обєктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, як і що не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, як і не надано доказів, що зазначені види забезпечення позову будуть співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Постановою Пленуму № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,ст.ст. 149-153, 258-260, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до заступника голови Дубенської районної ради Рівненської області ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: