РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/2254/18

Провадження № 2/414/549/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, що 06 вересня 1998 року помер його батько ОСОБА_8, після смерті якого залишився спадок, який складається з: 1) права на земельну частку (пай) у колективному сільськогосподарському підприємстві «Більшовик» с. Варварівка Кремінського району Луганської області; 2) права на майновий пай у колективному сільськогосподарському підприємстві «Більшовик» с. Варварівка Кремінського району Луганської області; 3) будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Варварівка, вул. Миру, 27.

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8, подавши відповідну заяву, внаслідок чого державним нотаріусом Кремінської державної нотаріальної контори 17.08.1999 ОСОБА_2 були видані два свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені земельну частку (пай) та майновий пай, у той час як будинок залишився неоформленим.

27.07.2018 постановою державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Лганської області було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яке складається з будинку з надвірними будівлями за вищезазначеною адресою, оскільки у спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_8 Спадкові справи, складені по 2000 рік, були передані до Луганського обласного нотаріального архіву, справи якого залишилися на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України, у звязку з чим нотаріальна контора не має можливості встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, внаслідок чого виникає спір між потенційними спадкоємцями на зазначений будинок.

Крім позивача, спадкоємцями є також мати позивача ОСОБА_3, яка проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, сестри позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, а також брат позивача ОСОБА_7, однак всі вони відмовилися від спадщини шляхом подання відповідних заяв до нотаріуса.

Тому, виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_8, який помер 06.09.1998, а саме на будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Варварівка, вул. Миру, 27.

У підготовче засідання позивач та його представник ОСОБА_9 не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідачі у підготовче засідання не зявилися, надали суду письмові заяви, в яких вказали, що проти позову не заперечують та просять розглянути справу за їх відсутності.

У звязку із неявкою у підготовче судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 народився 27 вересня 1966 року у с. Вірка Сарненського району Рівненської області та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_8, який помер 06 вересня 1998 року (а.с. 7, 8, 17). На момент смерті останнього його дружина ОСОБА_3 була зареєстрована разом з ним у будинку за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Варварівка, вул. Миру, 27, який відповідно до свідоцтва про право приватної власності на будинок від 28.09.1989 належав ОСОБА_8 на підставі рішення Кремінської районної ради народних депутатів № 294/1 від 19.09.1989 (а.с. 7а, 16).

Батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_8 мали трьох доньок ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а також ще одного сина ОСОБА_10, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 12, 13, 14, 15).

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2003 при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

За таких обставин, як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_8 помер у 1998 році, тобто спадщина після його смерті відкрилася у 1998 році, а отже підлягають застосуванню норми ЦК УРСР.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 05.05.1998) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини згідно зі ст. 525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини відповідно до ст. 526 ЦК УРСР визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої. обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За нормами ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивав прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_8, оскільки після його смерті звертався із заявою до Кремінської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька, про що свідчать видані на імя позивача державним нотаріусом Кремінської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 за спадковою справою № 317/99:

- свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.08.1999 на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом серії ЛГ № 0096780 у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Більшовик» с. Варварівка Кремінського району Луганської області, розміром 10,73 га (а.с. 9);

- свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.08.1999 на майновий пай Колективного сільськогосподарського підприємства «Більшовик», посвідченого свідоцтвом № 270, яке видане на імя померлого ОСОБА_8 колективним сільськогосподарським підприємством «Більшовик» 18.06.1998 (а.с. 10).

В той же час, з копії постанови державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори від 27.07.2018 вбачається, що ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся для оформлення свідоцтва про право власності на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Варварівка, вул. Миру, 27, що залишився після смерті ОСОБА_8, однак позивачу було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії, оскільки під час розгляду поданих заявником документів та ознайомлення з інформацією, отриманої зі Спадкового реєстру було встановлено, що інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_8 відсутня у Спадковому реєстрі. Так, всі документи, які знаходилися на зберіганні у справах Кремінської державної нотаріальної контори, по 2000 рік включно, у тому числі спадкові справи за 1998-1999 роки, були передані до Луганського обласного нотаріального архіву, розташованого на цей час за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 112-А на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з цим встановити коло спадкоємців, які прийняли у встановлений законом строк спадщину або відмовилися від прийняття спадщини, не вбачається можливим. В той же час, згідно з інформацією зі Спадкового реєстру № 52772753 від 27.08.2018 інформація щодо заповіту у Спадковому реєстрі станом на 27.07.2018 від імені спадкодавця відсутня, тому спадкування за зазначеною спадковою справою має здійснюватися за законом (а.с. 11).

Перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу, який прийняв спадщину, є відсутність у Спадковому реєстрі інформації щодо заведення спадкової справи після смерті батька позивача ОСОБА_8 ф, як наслідок, неможливість встановити коло спадкоємців.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, для оформлення в нотаріальному порядку спадкових прав на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями позивачем ОСОБА_2, який прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_8, існують перешкоди через відсутність у Спадковому реєстрі інформації щодо заведення спадкової справи, яка на теперішній час знаходиться у Луганському обласному нотаріальному архіві.

Так, відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України «Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей», запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України.

Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-VIII від 17.03.2015, до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Таким чином, місто Луганськ, в якому розташований Луганський обласний нотаріальний архів, знаходиться на тимчасово окупованій території України, внаслідок чого існують обєктивні перешкоди для витребування та дослідження спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_8, існування яких не залежать від волі позивача, і що має наслідком неможливість оформити свої права на спадкове майно позивачем у передбаченому законом порядку.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відповідачі надали суду письмові заяви, в яких безумовно визнали позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачами позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину за законом на імя позивача не може бути проведена на загальних підставах, зазначених Законом України «Про нотаріат», враховуючи визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає повному задоволенню, у звязку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 06.09.1998, на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Варварівка, вул. Миру, 27.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5: місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_8, який помер 06 вересня 1998 року, а саме на будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Варварівка, вул. Миру, 27.

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Безкровний