Справа № 283/1574/18
Провадження №2/283/689/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2018 року м.Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Саланди О.М., з секретарем судових засідань ОСОБА_1, розглянувши в місті Малині в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У позовній заяві ОСОБА_2 зазначила, що на підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2007 року ОСОБА_3 зобовязаний випалчувати аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 гривень щомісячно. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду утворилася заборгованість по виплаті аліментів у сумі 18604 грн. 93 коп. Даний розмір заборгованості відповідач виплатив позивачу у квітні 2018 року. Однак, згідно зробленого позивачем розрахунку, лише щодо заборгованості за період з листопада 2015 року по червень 2016 року станом на 01 червня 2018 року пеня становить 19436 гривень, що є більшим, ніж заборгованість по сплаті аліментів. Тому, на думку позивача, стягненню підлягає пеня в розмірі суми заборгованості, а саме: 18604 грн. 93 коп.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 18604 гривень 93 копійки.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявилася. 10.09.2018 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, 12.09.2018 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

У відзиві ОСОБА_3 зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає. Відповідач визнає, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 12.09.2007 року він повинен сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 400 гривень щомісячно, а також не заперечує розміру заборгованості, яка утворилася по червень 2016 року в сумі 18604 гривні, яку останній погасив у квітні 2018 року. Дана заборгованість утворилася через відсутність коштів, оскільки в спірний період відповідач перебував на реабілітації після бойових дій на сході України та не мав змоги повноцінно працювати. Також ОСОБА_3 у своєму відзиві здійснює посилання на ст.196 СК України, згідно якої пеня підлягає стягненню за кількість днів прострочення в межах місяця, за який стягуються аліменти, оскільки аліменти є місячним платежем. Так, у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року міститься висновок про те, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку, та виходячи з того, що аліменти призначаються і сплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводились стягнення аліментів. При цьому сума за попередні місяці заборгованості не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не виплачувалися. Тобто неустойка (пеня) за один місяць, на думку відповідача, повинна рахуватися наступним чином: 400 х 1% пені х 30 днів. Загальна сума пені визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Також, ОСОБА_3 звертає увагу суду на застосування строків спеціальної позовної давності щодо позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення неустойки. Відповідач ОСОБА_3 у поданому до суду відзиві просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

12.09.2018 року екземпляр відзиву відповідачем був направлений позивачу, що підтверджується фіскальним чеком №7985.

Позивач відповідь на відзив не подала.

Суд, дослідивши обставини справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа у справі №2-600, з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі 400 гривень щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 12.06.2007 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.3).

Згідно довідки №4835/7.10-30 від 22.03.2018 року, виданої Малинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, борг по аліментах ОСОБА_3 станом на 01 березня 2018 року в сумі 18604,93 грн. погашений в повному обсязі (а.с.4).

Згідно розрахунку неустойки (пені), що долучені позивачем до позовної заяви, загальна сума пені становить 19436 грн. (а.с.6).

Згідно доданої відповідачем до відзиву довідки-розрахунку нарахованих та сплачених аліментів №13545/7.10-30 від 14.09.2018 року, виданої Малинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, переплата ОСОБА_3 по аліментах станом на 22.06.2018 року становить 1078,93 грн. (а.с.22).

Відповідно до довідки-розрахунку нарахованих та сплачених аліментів №13547/7.10-30 від 14.09.2018 року, виданої Малинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, переплата по аліментам ОСОБА_3 станом на 22.06.2018 року становить 1078,93 грн. Переплата по аліментам станом на 14.09.2018 року становить 355,93 грн. (а.с.23).

Відповідно до вимог ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

За змістом ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За правовою природою аліментні зобов'язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Як вірно зазначив у своєму відзиві відповідач, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць окремо).

Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, та по справі №14-37 цс18 від 25.04.2018 року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 2684,00 грн., виходячи з наступного:

2015 рік:

- листопад 2015 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 120,00 грн. - сума неустойки (пені);

- грудень 2015 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

2016 рік:

- січень 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

- лютий 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 29 днів = 116,00 грн. - сума неустойки (пені);

- березень 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

- квітень 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 120,00 грн. - сума неустойки (пені);

- травень 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

- червень 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 120,00 грн. - сума неустойки (пені);

- липень 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

- серпень 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

- вересень 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 120,00 грн. - сума неустойки (пені);

- жовтень 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

- листопад 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 30 днів = 120,00 грн. - сума неустойки (пені);

- грудень 2016 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

2017 рік:

- січень 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

- лютий 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 28 днів = 112,00 грн. - сума неустойки (пені);

- березень 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

- квітень 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн., сплачено 600,00 грн., неустойка (пеня) не нараховувалася;

- травень 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

- червень 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн., сплачено 1500,00 грн., неустойка (пеня) не нараховувалася;

- липень 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн., сплачено 200,00 грн., неустойка (пеня) не нараховувалася;

- серпень 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн., сплачено 1000,00 грн., неустойка (пеня) не нараховувалася;

- вересень 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 30 день = 120,00 грн. - сума неустойки (пені);

- жовтень 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

- листопад 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн., сплачено 400,00 грн., неустойка (пеня) не нараховувалася;

- грудень 2017 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені);

2018 рік:

січень 2018 року: нарахована сума аліментів 400,00 грн. х пеня (1%) х 31 день = 124,00 грн. - сума неустойки (пені).

Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, за період з листопада 2015 року по 01 червня 2018 року в розмірі 19436 грн. 00 коп.

Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, судом встановлено, що він здійснений з порушенням вимог ст. 196 СК України, а отже суд не погоджується з даним розрахунком.

Згідно із роз'ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Тобто, для того аби були підстави звільнення від відповідальності за несплату чи несвоєчасну сплату аліментів, суд повинен встановити наявність, підтверджених належними доказами, обставин, які б свідчили, що несплата аліментів відбулася поза волею платника аліментів.

Згідно вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні докази того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась з незалежних від відповідача причин.

Таким чином, є всі законні підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача про стягнення на її користь з відповідача неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Щодо пояснення відповідача у відзиві щодо неможливості сплачувати аліменти у звязку з реабілітацією, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

При винесенні рішення щодо стягнення пені суд насамперед враховує інтереси доньки віповідача, яка не повинна підпадати під дію негативних наслідків у вигляді несплати аліментів, які породжені несприятливими життєвими обставинами у житті відповідача.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК До вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) за прострочення їх сплати передбачене ст. 196 СК, а відтак, до вимог позивача позовна давність застосуванню не підлягає.

Окрім цього, суд розяснює, що у разі неможливості сплачувати аліменти з обєктивних причин, відповідач по справі, вправі був звернутися до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів в порядку статті 197 Сімейного кодексу України.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.196 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,12,13,81,141,258-259,263-265,268,273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, пеню за прострочення сплати аліментів за період з листопада 2015 року по січень 2018 року в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_5