Справа № 161/8585/18 Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І.Б.
Провадження № 22-ц/802/56/18 Категорія: 27 Доповідач: Грушицький А. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів Здрилюк О.І., Киці С.І.,

з участю секретаря судового засідання Вергуна Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивував тим, що 1 липня 2008 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_3 своїх зобов'язань не виконала належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором, яка станом на 30 квітня 2018 року становила 27543,22 грн, яка складається з наступного:

1850,23 грн - заборгованість за кредитом;

23743,31 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом;

400 грн - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи:

250 грн - штраф (фіксована частина);

1299,68 грн - штраф (процентна складова).

Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість на загальну суму 27543,22 грн, а також судові витрати в розмірі 1762 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 липня 2018 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 1 липня 2008 року в розмірі 25993,54 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 1850,23 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом - 23743,31 грн, пені та комісії - 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1662,79 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 липня 2018 року скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав. Подав письмове заперечення на відзив ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому зазначив, що позивачем неправильно обраховано розмір процентів за кредитним договором, зокрема заборгованість за процентами становить 4637,48 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав. Додатково пояснив, що контррозрахунок відповідача не враховує наявність простроченої заборгованості за тілом кредиту в період з 29 лютого 2016 року по 31 січня 2018 року. Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не належним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором та стягнув заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією у повному розмірі згідно розрахунку, наданого позивачем. Суд відмовив в частині стягнення штрафів, виходячи із положення ч. 1 ст. 61 Конституції України щодо неможливості подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 10, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 1 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») укладено кредитний договір у формі підписаної позичальником заяви в сукупності з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку.

Відповідач отримала кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, в яких зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, що підтверджується п. 5.5 Правил користування платіжною карткою.

В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_3 своїх зобов'язань не виконала належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором, яка згідно розрахунку позивача станом на 30 квітня 2018 року становила 27543,22 грн, яка складається з наступного:

1850,23 грн - заборгованість за кредитом;

23743,31 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом;

400 грн - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи:

250 грн - штраф (фіксована частина);

1299,68 грн - штраф (процентна складова).

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення штрафу сторонами не оскаржується та не переглядається судом. В суді першої інстанції відповідач не заявляла про застосування строків позовної давності.

Сума в розмірі 400 грн., що стягнута судом першої інстанції є комісією, що вбачається із розрахунку (а.с. 7 зв.).

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться встановлений строк (термін) його виконання.

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором.

Цивільним законодавством не передбачено обов'язкового правила щодо укладення кредитного договору шляхом підписання сторонами єдиного документа.

В даному випадку позичальник приєдналася до договору приєднання згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом підписання відповідної заяви, копія якої міститься в матеріалах справи, яка в сукупності з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку становлять договір (а.с. 59).

Станом на 30 квітня 2018 року прострочена заборгованість за тілом кредиту складала 1850,23 грн. Саме такий розмір заборгованості за тілом кредиту наведений у розрахунку та підтверджений випискою по рахунку (а.с. 63-74).

Разом з тим, нарахування процентів за користування кредитними коштами проведено банком з порушенням істотних умов укладеного договору.

Для прикладу, за період з 31 січня по 28 лютого 2018 року за 28 днів при ставці 43,2 % річних розмір процентів мав би становити 1850,23х43,2%/360х28=62,17 грн, а у розрахунку позивача зазначено 1477,14 грн.

У наданому контррозрахунку відповідач на заперечує розмір заборгованості за процентами станом на 29 лютого 2016 року в розмірі 2873,84 грн., разом з тим за період з 29 лютого 2016 року по 31 січня 2018 року при розрахунку процентів не враховує 40 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту.

Отже, за період з 29 лютого 2016 року по 31 січня 2018 року, враховуючи, що розмір процентів був однаковим як для поточної, так і для простроченої заборгованості за тілом кредиту - 43,2 %, розмір процентів слід обраховувати виходячи із заборгованості за тілом кредиту в розмірі (1810,23+40) 1850,23 грн. Таким чином 1850,23х43,2/100х2=1598,60 грн.

За період з 31 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року суд погоджується із зробленим відповідачем розрахунком: 1850,23х43,2/100/12х3=199,80 грн.

Отже, заборгованість за відсотками станом на 30 квітня 2018 року становить (2873,84+1598,60+199,80) 4672,24 грн.

Тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України у зв'язку з неповним з'ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи рішення суду першої інстанції в даній цивільній справі в частині стягнення процентів за кредитним договором слід змінити та стягнути 4672,24 грн. процентів. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення тіла кредиту та комісії залишити без змін.

Отже, заборгованість відповідача за договором станом на 30 квітня 2018 року становила 6922,47 грн, яка складається з наступного:

1850,23 грн - заборгованість за кредитом;

4672,24 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом;

400 грн - заборгованість за комісією.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що при подачі позову позивач сплатив 1762 грн судового збору, а його позов задоволено на 25 %, з відповідача на користь позивача слід стягнути 440,50 грн судового збору за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга відповідача задоволена на 73 %, за її подання сплачено 2494,18 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1820,75 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 липня 2018 року в даній цивільній справі в частині стягнення процентів за кредитним договором та судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» 4672 (чотири тисячі шістсот сімдесят дві) грн. 24 коп. процентів за кредитним договором та 440 (чотириста сорок) грн. 50 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення тіла кредиту та комісії залишити без змін.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» в користь ОСОБА_3 1820 (одну тисячу вісімсот двадцять) грн. 75 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до Цивільного процесуального кодексу України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий

Судді