Справа № 308/9045/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Данко В.Й.,

при секретарі судового засідання - Сухан Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, де заінтересована особа Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що вона - ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Волзькому Волгоградської області, Росія, про що відділом РАЦС № 1 адміністрації міського округу м. Волзького Волгоградської області складено актовий запис про народження № 1027 від 05 жовтня 1955 року. На підставі складеного актового запису про народження заявниці 05 жовтня 1955 року було видано свідоцтво про народження, у якому власне ім'я заявниці зазначено як «ОСОБА_1», по батькові - «ОСОБА_1», місце народження «м. Волзький Сталінградської (тепер Волгоградської) області». Протягом всього свого життя заявниця фактично носила ім'я «ОСОБА_1», по батькові - «ОСОБА_1», і в усіх документах, виданих на її ім'я, ім'я та по батькові зазначено вірно «ОСОБА_1 ОСОБА_1», місце народження вказано: Росія, Волгоградська область, місто Волзький. Зокрема, 05 березня 1977 року між заявницею (дівоче прізвище - ОСОБА_1) та ОСОБА_3 укладено шлюб, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області складено актовий запис про шлюб № 110 від 05 березня 1977 року. Вказаний шлюб розірвано 27 лютого 1998 року, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області складено актовий запис № 93. У актовому записі про шлюб та про його розірвання власне ім'я та по батькові заявниці вказано «ОСОБА_1». Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 13 листопада 1998 року, власне ім'я та по батькові заявниці вказано «ОСОБА_1», місце народження «м. Волзький Волгоградської області». Вказує, що в неї є діти -ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у свідоцтвах про народження яких у графі «відомості про матір» зазначено «ОСОБА_1». Також у всіх інших документах ім'я та по батькові заявниці вказано саме як «ОСОБА_1», а місце народження - «Росія, Волгоградська область, місто Волзький», а саме, в атестаті про середню освіту, дипломі про закінчення Ужгородського державного університету, у трудовій книжці, водійському посвідченні, свідоцтві про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, в рахунку НОМЕР_3 як вкладника в ПАТ «Ощадний банк України», в обліковій картці платника податків, в сертифікаті іменних акцій, а також в страховому свідоцтві по змішаному страхуванню життя тощо.

Зазначає, що у зв'язку із втратою оригіналу свідоцтва про народження заявниця звернулася до Ужгородського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області за місцем свого проживання для отримання повторного свідоцтва про народження. Ужгородським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області, в порядку, передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року (ратифіковано Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 року) було надіслано запит до відділу РАЦС № 1 адміністрації міського округу м. Волзького Волгоградської області, Російська Федерація, про надіслання повторного свідоцтва про народження заявниці. Однак, у відповідь на звернення заявниці у видачі свідоцтва про народження заявниці було відмовлено у зв'язку з наявними різночитаннями заяви та актового запису у частині імені дитини, а саме: замість «ОСОБА_1» зазначено «ОСОБА_1», що підтверджується листом відділу РАЦС № 1 адміністрації міського округу м. Волзького Волгоградської області, Російська Федерація № 3870 від 16.06.2018 року та довідкою про народження № 259 від 16.06.2018 року, виданої відділом РАЦС № 1 адміністрації міського округу м. Волзького Волгоградської області.

Також вказує, що із довідки про народження № 259 вбачається, що, окрім невірно зазначеного імені дитини, відсутнє зазначення по батькові дитини «ОСОБА_1», а також відсутнє місце народження дитини «м. Волзький Волгоградської області» (зазначено прочерк), що не відповідає відомостям у паспорті громадянина України заявниці та не відповідає первинному свідоцтву про народження заявниці.

Заявниця вказує, що у зв'язку з отриманням відмови у видачі повторного свідоцтва про народження, Ужгородським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області заявниці було також надано роз'яснення щодо порядку внесення змін до актового запису про народження та повідомлено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається виключно особою, щодо якої складено актовий запис, однак через розбіжності у паспорті заявниці та актовому записі про народження неможливо підтвердити, що актовий запис про народження, до якого слід внести зміни, та паспорт заявниці складено щодо однієї і тієї ж особи.

11.10.2018 року заявником подано заяву про зміну вимог, згідно якої просить суд встановити факт неправильності у актовому записі про народження від 05 жовтня 1955 року № 1027, складеному відділом РАЦС № 1 адміністрації міського округу м. Волзького Волгоградської області, Російська Федерація, в частині невірного зазначення власного імені дитини «ОСОБА_1», відсутності зазначення по батькові дитини та місця народження дитини.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. (ч.1 ст.294 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, що заявник ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Волзькому Волгоградської області, Росія, про що відділом РАЦС № 1 адміністрації міського округу м. Волзького Волгоградської області складено актовий запис про народження № 1027 від 05 жовтня 1955 року, що стверджуються наявною в матеріалах копією свідоцтва про народження.

Факт народження заявниці саме ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1) ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Волзькому Волгоградської області, Росія, підтверджується також документами, які видані на її ім'я, в тому числі: паспортом громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2, виданим Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 13 листопада 1998 року, в якому ім'я та по батькові вказано «ОСОБА_1»; копією пенсійного посвідчення НОМЕР_4, копією атестату про середню освіту виданого 26 червня 1972 року народження в м. Мукачево, Закарпатської області; копією диплому Ужгородського державного університету НОМЕР_5; копією посвідчення водія НОМЕР_6; копією довідки №180-08-118 Відділу реєстрації актів цивільного стану Закарпатського обласного управління юстиції про те, що 05.03.1977 року зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_1, актовий запис №110; копією облікової картки платника податків ОСОБА_1, якій присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_1; копію трудової книжки заявниці, в яких ім'я та по батькові заявника вказано «ОСОБА_1».

Відповідно до вимог п.1 та п.2 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за №719/4940, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Згідно ч.3 та ч.4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження (ст. 144 СК України).

Як встановлено судом, у зв'язку із втратою оригіналу свідоцтва про народження заявниця звернулася до Ужгородського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області за місцем свого проживання для отримання повторного свідоцтва про народження.

Ужгородським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області, в порядку, передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року (ратифіковано Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 року) було надіслано запит до відділу РАЦС № 1 адміністрації міського округу м. Волзького Волгоградської області, Російська Федерація, про надіслання повторного свідоцтва про народження заявниці.

Однак, у відповідь на звернення заявниці у видачі свідоцтва про народження заявниці було відмовлено у зв'язку з наявними різночитаннями заяви та актового запису у частині імені дитини, а саме: замість «ОСОБА_1» зазначено «ОСОБА_1», що стверджується листом відділу РАЦС № 1 адміністрації міського округу м. Волзького Волгоградської області, Російська Федерація № 3870 від 16.06.2018 року та довідкою про народження № 259 від 16.06.2018 року, виданої відділом РАЦС № 1 адміністрації міського округу м. Волзького Волгоградської області.

Також з довідки про народження № 259 від 16.06.2018 року вбачається, що, окрім невірно зазначеного імені дитини, відсутнє зазначення по батькові дитини «ОСОБА_1», а також відсутнє місце народження дитини «м. Волзький Волгоградської області» (зазначено прочерк).

Відповідно до п.1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно п.1.7 вказаних Правил - зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз'яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

У пункті 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, передбачено, що однією із підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно роз'яснень, що містяться в пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження).

У пункті 11 даної Постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що встановлення неправильності в актовому записі про народження заявниці породжує для неї юридичні наслідки, пов'язані з реалізацією її прав як власника, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, і заявниця у зв'язку з цим не має іншої можливості виправити допущену у ньому помилку, усунення вказаної помилки можливо лише у судовому порядку шляхом встановлення неправильності в актовому записі про народження, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт неправильності у актовому записі про народження ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1) № 1027 від 05 жовтня 1955 року, складеному відділом РАЦС № 1 адміністрації міського округу м. Волзького Волгоградської області, Російська Федерація, в частині невірного зазначення власного імені дитини «ОСОБА_1», відсутності зазначення по батькові дитини та місця народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Данко В.Й.