Справа № 481/913/18
Провадж.№ 2/481/380/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

заочне

03.10.2018 рокуНовобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Уманської О.В.,

за участю секретаря Кузьміної Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Новому Бузі, Миколаївської області, цивільну справу № 481/913/18 в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

Встановив:

05.07.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів у звязку з продовженням навчання, в якому зазначила, що вона є рідною дочкою ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу батьків, вона залишилась проживати із матірю, яка і займалась її вихованням та утриманням. Відповідач будь якої допомоги на її утримання не надає та не цікавиться її життям. Наразі позивач є повнолітньою та з 2016 року навчатися у Чорноморському національному університеті імені ОСОБА_3 на денній формі навчання. Відповідач допомоги на утримання у звязку з її навчанням не надає. Посилаючись на те, що її матері одній тяжко забезпечувати утримання позивачки у звязку з її навчанням у вищому навчальному закладі, просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів у звязку з продовженням навчання в розмірі ? частини його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходу громадян, щомісяця, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити, при цьому не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 07.08.2018 року та 03.10.2018 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав.

Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Оскільки в судове засідання сторони не з'явились, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Зі змісту ст. 200 СК України вбачається, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу (стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення).

У п. 20 постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Досліджені матеріали справи вказують на те, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (свідоцтво про народження (копія) серії І-ФП № 008095), яка на час розгляду справи досягнула повноліття.

Так, з довідки Чорноморського національного університету імені ОСОБА_3 від 26.03.2018 року видно, що ОСОБА_1 дійсно є студенткою вказаного навчального закладу, денної форми навчання, факультету політичних наук. Навчання проходить на умовах повної компенсації витрат. Термін закінчення навчання 30.06.2020 року.

З наданих позивачкою доказів вбачається, що за навчання в університеті мати ОСОБА_4 зобовязалась сплачувати за навчання позивачки: за перший рік навчання 10500,00 грн, за 2 рік навчання 11500,00 грн, за 3 рік навчання 12700,00 грн, та за четвертий рік навчання 13900,00 грн. При цьому позивачка наголосила, що вона також несе витрати дочки за проїзд її до вузу, харчування, придбання учбового приладдя, тощо.

Відтак, сукупність досліджених доказів вказує на те, що повнолітня ОСОБА_1, яка продовжує навчання, дійсно потребує матеріальної допомоги.

З доводів позивачки вбачається, що відповідач має задовільний стан здоровя, працює.

Між тим докази, які вказують на дані обставини в матеріалах справи відсутні.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приходе висновку, що заявлений позивачкою розмір у аліментів у твердій грошовій сумі 2000 грн. на місяць, є необґрунтовано завищеним заважаючи на те, що позивачкою ОСОБА_5 не було надано жодних доказів, які вказують про майновий стан відповідача.

При цьому, позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму доходів громадян.

Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року N 966-XIV (зі змінами) визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років, дітей віком від 6 до 18 років, працездатних осіб, осіб, які втратили працездатність.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» (від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII) передбачено прожитковий мінімум на одну особу та для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років, дітей віком від 6 до 18 років, працездатних осіб, осіб, які втратили працездатність.

Так ч.2 ст. 182 СК України визначено, що Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Але зазначені положення не застосовуються до встановлення розміру аліментів, що підлягають стягненню на повнолітню дочку чи сина, а застосовуються лише до дітей (тобто до осіб яким не виповнилося 18 років). Згідно ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а ст.182 СК України застосовується лише в частині встановлення обставин, які враховує суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином суд вважає що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходу).

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.141,258,259,265,280-282 ЦПК України, ст.ст.199-200 СК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 05, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) аліменти, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 05.07.2018 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою двадцяти трьох років..

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 05, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) у дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте Новобузьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя