ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1227/18
Провадження №2/477/652/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3

про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_4, померлої 04 квітня 2010 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області по вул. Ворошилова, 7 та має наступні характеристики: Літ.А житловий будинок, загальною площею 63,1 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м.; Літ.Б гараж; Літ.В сарай; №1, 2 огорожі.

В обґрунтування позову вказував, що після смерті бабусі ОСОБА_4, залишилось спадкове майно, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області по вул. Ворошилова, 7. Позивач є онуком померлої та постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, отже вважається таким, що прийняли спадщину. Приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок. В зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 11 червня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач не зявився, від його представника надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в підготовче судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності свого представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

04 квітня 2010 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 06 квітня 2010 року Прибузською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 5).

У відповідності до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України).

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження від 02 квітня 1985 року серії ІІІ-ФП № 352289 (а.с. 8).

Батько позивача ОСОБА_5 помер 07 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 12 січня 2015 року Прибузською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 7).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, матір'ю ОСОБА_5 є ОСОБА_4 (а.с.57).

Таким чином, позивач ОСОБА_2 є онуком спадкодавця ОСОБА_4.

Згідно частини 1 статті 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 15 лютого 2018 року №193 на день відкриття спадщини, тобто на 04 квітня 2010 року позивач ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 за однією адресою (а.с.18).

З огляду на викладене, в силу частини 3 статті 1268, ЦК України, позивач як спадкоємець п'ятої черги за законом є таким, що прийняв всю спадщину після смерті бабусі ОСОБА_4.

Інформації щодо наявності інших спадкоємців попередньої черги (четвертої, третьої, другої та першої), усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття матеріали справи не містять.

До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно Типового договору купівлі-продажу будинку садибного типу з надвірними спорудами на умовах передбачених постановою Ради Міністрів СРСР від 01 липня 1983 року, ОСОБА_4 придбала 18 квітня 1992 року у агрофірми Прибужжя житловий будинок з надвірними будівлями за 3515 крб. (а.с.9-10).

За даними комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації, станом на 20 квітня 2018 року встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області по вул. Ворошилова, 7, має наступні характеристики: Літ.А житловий будинок, загальною площею 63,1 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м.; Літ.Б гараж; Літ.В сарай; №1, 2 огорожі. Об'єкти самочинного будівництва відсутні. Власність станом на 28 грудня 2012 року не зареєстрована (а.с.13).

Згідно з витягом з погосподарської книги (особовий рахунок №113) головою домогосподарства в с. Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області по вул. Ворошилова, 7значиться ОСОБА_4 (а.с.16).

Спірний будинок на балансі Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області не перебуває (а.с.17).

Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації, житловий будинок, розташований в с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області по вул. Ворошилова, 7, був побудований в 1980 році (а.с. 11-12 зворотній бік).

До 2004 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 1 березня 1985 року № 105 Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними по господарських книг сільських, селищних Рад із додатком списків громадян, яким ці будинки належали.

До вказаних правовідносин також підлягала застосуванню Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26.

Такими чином, записи у погосподарських книгах визнавалися у якості актів органів влади (публічної), що підтверджують право приватної власності.

Судом встановлено, що спадкодавець за життя свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок на підставі запису в погосподарський книзі Прибузької сільської ради Жовтневого району не отримала.

Однак, виходячи з викладеного та системного аналізу правил статей 8, 19, 41 Конституції України як Основного Закону, суд вважає що спадкодавець ОСОБА_4 на момент смерті була власником спірного житлового будинку, що включається до складу спадщини.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно позивачу відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно, що обєктивно підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 від 31 травня 2018 року (а.с.39).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Ухвалюючи рішення по суті позовних вимог суд врахував повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_4, померлої 04 квітня 2010 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області по вул. Ворошилова, 7 та має наступні характеристики: Літ.А житловий будинок, загальною площею 63,1 кв.м, житловою площею 38,8 кв.м.; Літ.Б гараж; Літ.В сарай; №1, 2 огорожі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 57280, с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області, вул. Ворошилова, 7, паспорт серії ЕО №954380, виданий Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 20 серпня 2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, 57286, с. Галицинове Вітовського району Миколаївської області, вул. Центральна, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 22440768.

Повний текст рішення складено і підписано 10 жовтня 2018 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО