Номер провадження: 22-ц/785/5004/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Озарчук В.С.

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_2

боржник - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2018 року у складі судді Пучкової І.М.,

встановив:

Київським районним судом м. Одеси від 19.10.2017 року за заявою ОСОБА_2 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

06.02.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що на його утриманні знаходяться ще дві малолітні дитини та непрацездатні батьки, окрім того, він регулярно надає необхідні кошти для витрат на освіту, дозвілля, купівлю необхідних речей та належним чином виконує свої обовязки, як батько.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою судовий наказ від 19.10.2017 року скасувати, оскільки судом не враховано нововиявлені обставини у справі, а також те, що до участі у справі не залучено заінтересованих осіб його дружину та двох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, у видачі судового наказу відмовити.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не позбавлений можливості звернутися із позовом про зменшення розміру аліментів, і обставини, на які посилається заявник, неможна вважати нововиявленими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про унеможливлення задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, виходячи з наступного.

Згідно до п.4ч.1ст.161 ЦПК судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох дітей і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вбачається, що судовий наказ містить вимогу про стягнення аліментів в розмірі частини від усіх видів заробітку, відтак виданий з підстав п.4ч.1ст.161 ЦПК.

Доводи апеляційної скарги про те, що судовий наказ виданий з підстав п.4 та 5ч.1ст.161 ЦПК спростовуються змістом наказу, в якому розмір аліментів визначений в ? частині від усіх видів заробітку, а визначення - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - є лише межею, менше якої не може бути сума стягнення, яка може бути і більшою в залежності від розміру доходу відповідача.

Встановлено, що заяву про видачу наказу подано в порядку п.4ч.1ст.96 ЦПК в старій редакції ЦПК, остання є аналогічною за змістом п.4ч.1ст.161 ЦПК, тому при видачі наказу зясуванню підлягає питання відсутності підстав для відмови у його видачі.

Зокрема, у разі встановлення обставин необхідності залучення інших осіб, видача наказу виключається, суддя має відмовити у видачі судового наказу.

Після видачі судового наказу перевірка відсутності перешкод для видачі може бути здійснена у разі подання заяви про його скасування відповідно до ст.170 ЦПК.

У цій справі заява про скасування наказу подана в порядку перегляду рішення за нововиявленими обставинами, що має наслідком ухвалення рішень лише у відповідності до ст. 423 ЦПК, і оскільки наявність утриманців такими вважатися не може, то суд правомірно відмовив у задоволенні заяви з таких підстав.

Висновок суду про те, що ОСОБА_3 у такому випадку вправі звернутися лише із завою про зменшення розміру аліментів без зясування відсутності перешкод видачі судового наказу є передчасним і ОСОБА_3 не позбавлений права звернення із заявою про скасування наказу в порядку ст.170 ЦПК.

В свою чергу, відсутність нововиявлених обставин є підставою для відмови в задоволенні заяви, тому по суті висновок про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є правильним.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: