Справа № 418/2031/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2018 року Міловський районний суд Луганської області

у складі:головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Кірічевої К.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів: Служба у справах дітей Міловської районної державної адміністрації Луганської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивачка ОСОБА_2 з позовною заявою, у якій просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її малолітню дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими що втратили право кристування будинком АДРЕСА_2

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є одноосібним власником приватного будинку АДРЕСА_3 де зареєстровані також і її онука ОСОБА_3 зі своєю дочкою ОСОБА_5. Однак, відповідачі з 2014 року за адресою реєстрації фактично не мешкають у зв'язку з тим, що виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, а у червні 2018 року ОСОБА_3 отримала громадянство Російської Федерації та зарєструвалася з дочкою ОСОБА_5 у селищі Черткове Ростовської області Російської Федерації. Відповідачка ОСОБА_3 за комунальні послуги у будинку позивачки не сплачує, ремонтних робіт у ньому не проводить, та взагалі станом домоволодіння не цікавиться. У зв'язку з реєстрацією відповідачів за вказаною адресою, позивачка несе надмірні витрати по сплаті комунальних послуг, тобто порушуються її права у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду.

Ухвалою від 03.10.2018 року було відкрито позовне провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому засідання на 16 жовтня 2018 року.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник від «Юридичної фірми «Фортура» в особі ОСОБА_7 не з'явилися, однак, повідомили суду про можливість здійснення розгляду справи за їх відсутністю , позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, однак 16 жовтня 2018 року від відповідачки ОСОБА_3 надійшла заява, у якій вона позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити і визнати їх з дочкою ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим будинком.

Представник від служби у справах дітей Міловської районної державної адміністрації Луганської області до суду з'явився однак, на час розгляду справи надав клопотання, у якому просив суд розглядати справу за відсутністю їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечень надано не було.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем ОСОБА_3, яка є законним представником малолітньої дочки ОСОБА_4, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного.

Згідно копії паспорту позивачка ОСОБА_2, є громадянкою України. (а.с. 8)

Відповідно до копії договору купівлі - продажу від 20.08.1983 року зареєстрованого у реєстрі за № 618, ОСОБА_2 купила житловий будинок з надвірними побудовами, який знаходиться у АДРЕСА_2

Як слід з копії домової книги для прописки громадян, проживаючих в АДРЕСА_2 та довідки виданої Міловською селищною радою від 07.09.2018 року № 1885 у вказаному будинку зареєстровані відповідачі - ОСОБА_3.(онука позивачки) та її малолітня дочка ОСОБА_4 (правнука позивачки) (а.с. 11-15)

Згідно копії паспорту № НОМЕР_1 виданого 01.06.2018 року підрозділом 610-063 відповідачка ОСОБА_3, є громадянкою Російської Федерації та 02.06.2018 року зареєстрована за адресоюАДРЕСА_4Відповідно до копії свідоцтва про народження виданого 10.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Міловського районного управління юстиції у Луганській області, 30.09.2013 року народилася ОСОБА_4 та її матір'ю є ОСОБА_3. (а.с. 20)

Як слід з копії свідоцтва № НОМЕР_2 про реєстрацію за місцем проживання від 09.06.2015 року, ОСОБА_4 зареєстрована по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, позивачкою доведено, що вона є власником будинку АДРЕСА_2, де залишаються зареєстрованими відповідачі ОСОБА_3 та її малолітня дочка ОСОБА_4, які мають постійне місце проживання у Російській Федерації, та є громадянами вказаної країни. Саме реєстрація вказаних осіб чинить перешкоди у здійснення позивачкою ОСОБА_2 права користування та розпоряджання належним їй будинком, у вигляді надмірних платежів за комунальні послуги, які нараховуються і на відповідачів. Відповідачі, згідно ст.64 ЖК України, до членів сім'ї позивачкине належать.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як слід з ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом було встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 та її малолітня дочка ОСОБА_4 втратили право користування будинком належним на праві власності позивачці ОСОБА_2 внаслідок прийняття ними громадянства Російської Федерації, проживання та реєстрації на території вказаної країни.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 229, 263- 265, 405 ЦПК України, с. 71, 72 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та її малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_2 власником якого є ОСОБА_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до у Луганського апеляційного суду, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Міловський районний суд Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Чехов