Справа № 585/3448/18
Номер провадження 2/585/1171/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 жовтня 2018 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої - судді Машини І.М.,
за участю секретаря судового засідання - Дмитренко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ромни цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконкому Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області в інтересах малолітнього: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Роменської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, яка проживає: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, який проживає: АДРЕСА_2 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з останніх аліменти на користь установи в якій перебуває дитина (Сумський обласний спеціалізований будинок) на утримання їхнього малолітнього сина, у твердій грошовій сумі у розмірі по 746 гривень з кожного, щомісячно з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, з розрахунку мінімального прожиткового мінімуму встановленого у 2018 році.
Позов мотивовано тим, що за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та на підставі рішення виконавчого комітету Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області від 23.08.2017 № 77, їхнього малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 влаштовано до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини строком до 9 місяців в зв'язку з тим, що на той час вони не змогли створити належних умов для проживання, виховання та його утримання. Незважаючи на неодноразові попередження батьків про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини, ними проігноровано. Під час обстеження умов проживання сім'ї, мати та її співмешканець розпивають алкогольні напої, вчиняють сварки з сусідами. Для дитини не створено належних умов проживання та виховання. Коштів для поліпшення умов проживання ОСОБА_2 не має взагалі. Батько ОСОБА_3 зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров'я доньки та його синів, не дбає про їх інтереси та не виявляє бажання приймати участь в їх вихованні, постійно вживає спиртні напої, не працює, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. За час перебування дитини ОСОБА_1 в закладі, мати відвідувала його лише один раз. Батьки добровільно звернулися з заявами до Великобубнівської сільської ради та не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав щодо їхнього малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Виконавчий комітет Великобубнівської сільської ради Роменського району прийняв рішення від 25.07.2018 № 75 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1» у зв'язку з чим звернувся з даним позовом до суду.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, в заяві до суду позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглядати без участі їхнього представника.
Відповідачі, кожен зокрема, в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи з опублікуванням оголошення про виклик до суду на офіційносу сайті «Судова влада України», в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності не надсилали, відзиву на позов не подавали.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Роменської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, в заяві до суду просить справу розглядати без їхньої участі, не заперечують проти задоволення позову.
У зв'язку з викладеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зваживши доводи позовної заяви, з'ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками їхнього малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06.07.2017 року (а.с.23).
Згідно заяв від 21.08.2017 та від 29.08.2017 матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 на ім'я головного лікаря Роменської районної центральної лікарні «Про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини» та на підставі рішення виконавчого комітету Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області від 23.08.2017 № 77, малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, влаштовано до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини строком до 9 місяців в зв'язку з тим, що на той час його батьки не змогли створити належних умов для проживання, виховання та утримання свого малолітнього сина.(а.с.21-22, 24).
Згідно довідки Великобубнівської сільської ради від 28.08.2017 № 02-35/415 мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 на території сільської ради власного житла не має. (а.с.38).
Згідно довідки Великобубнівської сільської ради від 28.08.2017 № 02-35/414, вбачається, що батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 має на території сільської ради житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_3
Згідно довідки - характеристики від 28.08.2017 року виданої сільським головою Великобубніської сільської ради ОСОБА_4, встановлено, що мати - ОСОБА_2 проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 та двома дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_4. ОСОБА_2 на даний час перебуває в декретній відпустці, зловживає спиртними напоями, вчинаяє сварки з сусідами. Вказаний будинок належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9. (а.с.37).
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2, яка проживає в будинку свого чоловіка ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5, встановлено, що в будинку прибрано, але прохолодно та задимлено, продуктами харчування родина забезпечена не в достатній кількості, опалення пічне, водопостачання з колодязя, мається земельна ділянка, утримують в господарстві корову та птицю, дров для опалення будинку дуже мало. Для дітей одяг та взуття є в наявності, але не в достатній кількості, для хлопчика, який в будинку дитини є коляска та ліжечко. Батьки мали намір забрати дитину в сім'ю.(а.с.32).
Рішенням виконавчого комітету Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області від 23.03.2018 № 34, попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що, останню ознайомлено з підставами та правовими наслідками, щодо позбавлення її батьківських прав (а.с.30).

Згідно акту повторного обстеження умов проживання від 04 квітня 2018 року сім'ї ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6, Роменського району, встановлено, що у будинку на момент обстеження було прибрано, опалення пічне, дров майже не має. У будинку прохолодно та задушливо, родина розтоплює в грубі, оскільки не вистачає дров на опалення будинку. Постільна білизна брудна. Дитячі ліжка для дітей облаштовані, але все в занедбаному стані, одягом та взуттям діти забезпечені частково, але їм не вистачає сезонних речей. Засобами гігієни діти в повній мірі не забезпечені. На момент обстеження мати та її співмешканець зізнались, що з самого ранку до моменту обстеження вони розпивають алкогольні напої. Вели себе агресивано. Мати дітей ОСОБА_2 знаходиться в декретній відпустці, зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки з сусідами. ОСОБА_2 пояснила, що батько ОСОБА_3 зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров'я доньки та його синів, не дбає про їх інтереси та не виявляє бажання приймати участь в їх вихованні.(а.с.33)

Згідно актів повторного обстеження від 12.07.2018 та 22.07.2018 року встановлено, що покращень в умовах проживання ОСОБА_2 не відбулося. Продуктів харчування є тільки на перший час, водовідведення відсутнє, для дитини не створено належних умов проживання та виховання, коштів для поліпшення умов проживацця ОСОБА_2 не має взагалі.(а.с.34-35).

Роменським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, сім'я ОСОБА_2 була взята під соціальний супровід фахівцем із соціальної роботи Роменського районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді з 14 вересня 2017 року як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. В ході супроводу в сім'ї неодноразово проводились, бесіди, щодо профілактики зловживання алкогольними напоями, організовувались різноманітні заходи, спрямовані на формування навичок відповідального батьківства, покращення мікроклімату у сім'ї, проте мати постійно ігнорувала рекомендації та поради фахівця із соціальної роботи. За час перебування сім'ї під соціальним супроводом ситуація в родині не покращилася. Продуктами харчування і речами першої необхідності дитина забезпечена в недостатній кількості, санітарно-гігієнічні умови проживання потребують покращення. Робота, яка проводиться з родиною не дає позитивного результату в зв'язку з цим продовжено термін соціального супроводу сім'ї ОСОБА_2.(а.с.45).

Згідно постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 травня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КпАП України за що була судом попереджена (а.с.31).

Згідно акту обстеження умов проживання батька ОСОБА_3 від 17.01.2018 року встановлено, що він проживає окремо від своєї дружини, разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, у будинку який належить останній в АДРЕСА_7. Будинок опалюється пічним опаленням, дуже прохолодно, відсутні дрова. Утримують підсобне господарство, яке знаходиться в будинку. Відсутні предмети довгострокового вжитку. В будинку дуже брудно та відсутні умови для проживання малолітньої дитини. ОСОБА_3 постійно вживає спиртні напої, ніде не працює, про своїх дітей взагалі не піклується, їх станом здоров'я та розвитком не цікавиться та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. З правовими наслідками, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 попереджено (а.с.39).

Згідно актів від 04 квітня 2018 року та від 22 липня 2018 року про проведення повторного обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_8 встановлено, що житлові умови не покращились, будинок занедбаний та брудний, в будинку живуть домашні тварини, тому там нічим дихати. В родині постійно виникають сварки та відбувається вживання спиртних напоїв. Будинок знаходиться в аварійному стані. Предмети довгострокового вжитку відсутні, в будинку повна ангисанітарія (а.с.40-41).

Згідно довідок Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини від 08.09.2017 № 821/1, від 26.03.2018 № 269/1, від 04.07.2018 № 644/1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуває у закладі з 07.09.2017, за час перебування дитини, мати відвідувала його один раз - 24.10.2017 року та перебувала з дитиною під час поступлення (а.с.27-29).

З висновку «Сумської міської дитячої клінічної лікарні Святої Зінаїди» від 17.01.2018 р. № 63/1 вбачається, що дитина ОСОБА_1 має не уточнене ураження головного мозку, грижу черевної стінки без непрохідності, природжену ваду розвитку серцевої перегородки та потребує медико-соціальної та медико-педагогічної корекції (а.с.25).

Згідно заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з якими останні вернулися до Великобубнівської сільської ради, вбачається, що діючи свідомо і добровільно без будь якого примусу, розуміючи українську мову, перебуваючи при здоровому глузді та ясній пам'яті, повністю усвідомлюючи значення своїх дій, не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13-14).

Згідно рішення виконавчого комітету Великобубнівської сільської ради Роменського району від 25.07.2018 № 75 сільським головою ОСОБА_4 прийнято про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1 (а.с.15).

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН згідно резолюції 1386 (ХІV) від 20 листопада 1959 року встановлено, що дитина потребує любові і розуміння та повинна зростати в умовах турботи, знаходитись під піклуванням і відповідальністю своїх батьків. Стаття 51 Конституції України та статті 150 і 180 Сімейного Кодексу України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх дітей до повноліття. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважити гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість. Такий же обов'язок покладає і стаття 59 Закону України «Про освіту».

Аналізуючи вказані норми закону, суд приходить до висновку про те, що ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити.

Судом встановлено, що дійсно відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вихованням та утриманням дитини не займаються, не цікавляться її духовним та матеріальним станом, хоча мають можливість це зробити, обоє працездатного віку, будь-яких вад здоров'я не мають, працювати не бажають, зловживають спиртними напоями, не бажають покращувати свої матеріально-побутові умови проживання, з клопотанням про повернення їм дитини до відповідних органів з моменту поміщення дитини в будинок дитини з 07 вересня 2017 року не звертались, дитину в закладі відвідувала мати лише один раз, батько взагалі не відвідував, не телефонують туди і не цікавляться дитиною.

Приписами ч. 1 ст. 164 СК України регламентовано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень пунктів 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Але разом з тим суд приймає до уваги і положення п. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року із змінами, схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 21 грудня 1995 року, згідно якого в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Судом встановлено, що відповідачі не приділяють уваги своїй дитині, не виявляють батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому позбавлення їх батьківських прав буде відповідати інтересам малолітньої дитини, яка фактично з вересня 2017 року вже позбавлена батьківського піклування і перебуває в будинку дитини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. (справа "Хант проти України" від 07.12.2006 року). Суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про позбавлення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1. Одночасно суд роз'яснює положення ст. 169 СК України, згідно якого відповідачі не позбавлені можливості у поновленні їх батьківських прав.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Частина 3 ст. 166 СК України передбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я відповідачів, яке є задовільним, обоє працездатного віку, а відтак можуть надавати допомогу своїй дитині, у зв'язку з чим необхідно стягнути з них аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі по 746 гривень з кожного, щомісяця, на користь установи в якій перебуває дитина.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір за дві позовні вимоги в сумі по 704 грн. 80 коп. з кожного.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 150, 164, 165, 180 -184 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 76-81, 133, 141, 247, 265, 280-283 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування виконкому Великобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області (місцезнаходження: 42037, Сумська область, Роменський район, с. Великі Бубни, вул. Центральна, 23, ) в інтересах малолітнього: ОСОБА_1 (перебуває в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_9, ідентифікаційний код - НОМЕР_1), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_10, ідентифікаційний код - НОМЕР_2), третя особа: Служба у справах дітей Роменської районної державної адміністрації (місце знаходження: 42000, м. Ромни бул. Свободи, 1, ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, що проживає за адресою: АДРЕСА_11, відносно її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, що проживає за адресою: АДРЕСА_12, відносно його малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_11, аліменти на утримання її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 746 гривень на дитину щомісячно, починаючи з 03.09.2018 року і до досягнення нею повноліття, з розрахунку мінімального прожиткового мінімуму встановленого в 2018 році, кошти стягувати на користь установи в якій перебуває дитина (Сумський обласний спеціалізований будинок дитини: вул. Герасима Кондратьева, буд. 158, м. Суми, індекс 40021).

Стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, ідентифікаційний код - НОМЕР_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 746 гривень на дитину щомісячно, починаючи з 03.09.2018 року і до досягнення нею повноліття, з розрахунку мінімального прожиткового мінімуму встановленого у 2018 році, кошти стягувати на користь установи в якій перебуває дитина (Сумський обласний спеціалізований будинок дитини: вул. Герасима Кондратьєва, буд. 158, м. Суми, індекс 40021).

Стягнути із ОСОБА_3, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 та ОСОБА_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі по 704 грн. 80 коп. з кожного.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники, які не були присутні в судовому засіданні мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя підпис:

Копія вірна…

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І. М. Машина