ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2131/18
Провадження №2-о/477/95/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

за участю:

заявниці ОСОБА_1,

представника заявниці ОСОБА_2,

представника служби у справах дітей Вітовської РДА - ОСОБА_3,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: служба у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області, Вітовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2018 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства її сина ОСОБА_4, який помер 11 серпня 2018 року, відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви вказує, що її син ОСОБА_4 з 2007 року проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6. 23 січня 2009 року у них народилася дитини, але через те, що її син та ОСОБА_6 не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис до акту про народження дитини був здійснений на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. 27 травня 2012 року мати дитини померла. Відповідно висновку експертного дослідження ОСОБА_4 перебуває у прямій біологічній спорідненості з дитиною. В свою чергу, останній не встиг оформити своїх батьківських прав, оскільки 11 серпня 2018 року помер. На даний час дитини позбавлена батьківського піклування, та через реєстрацію даних про батька дитини, здійснену відповідно до ст. 135 СК України, тобто зі слів матері, заявник позбавлена можливості оформити опікунство щодо свого онука.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник заявниці також заявлені вимоги підтримала в межах доводів заяви.

Представник заінтересованої особи Служба у справах дітей Вітовської районної адміністрації не заперечувала проти задоволення заяви, підтвердила викладені в заяві обставини.

Заінтересована особа Вітовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області свого представника не направив.

Відповідно до статей 293, 315-319 ЦПК України та ст. 130 СК України в порядку окремого провадження суд може встановити факт батьківства у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини.

Відповідно до ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Аналогічні розяснення надані у п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до акту про проживання від 21.03.2018 року дитина ОСОБА_5 проживає без реєстрації за адресою: с. Лимани, вул. Центральна, 179 Вітовського району Миколаївської області, тобто разом із заявником.

Відповідно до вимог ст.121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

За даними копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії 1-ФП № 093373, в графі мати зазначена ОСОБА_6, в графі батько ОСОБА_7 (а.с. 10).

Зі змісту витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, актовий запис про народження ОСОБА_5 здійснено 03 лютого 2009 року за № 3. Дані про батька вказані зі слів матері, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с. 26, 27-28).

Мати дитини ОСОБА_6 померла 27 травня 2012 року.

Після її смерті вихованням дитини та опікуванням продовжував займатись ОСОБА_4, з яким проживала дитина, що підтверджується актом про проживання від 21.03.2018 року (а.с. 12).

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до листа Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 23 березня 2018 року № 485/15.17-7.27 ОСОБА_4 відмовлено у визнання батьківства, оскільки відсутня заява матері про визнання його батьком дитини (а.с. 14).

В свою чергу, як вбачається з висновку експертного дослідження від 24.07.2018 року № 3п ОСОБА_4 перебуває в прямій біологічній спорідненості з ОСОБА_5. Ймовірність даної події складає 99,7% (а.с. 15-21).

Однак, ОСОБА_4 своїх батьківських прав не встиг оформити, в звязку зі смертю 11 серпня 2018 року, свідоцтво про смерть серії І-ФП №283298 (а.с. 11).

Заявник відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-ФП № 492368 є матірю ОСОБА_4 (а.с. 9) та бабусею дитини.

За вище вказаного, суд вважає наявність достатніх доказів, що свідчать про кровне споріднення неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_4 відповідно як сина та батька. Враховуючи, що дитина залишилась без батьківського піклування, встановлення факту батьківства сина заявниці відносно дитини відповідає інтересам дитини, оскільки породжує відповідні права та обовязки у заявниці як бабусі неповнолітнього ОСОБА_5, а тому заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв'язку з зазначеним, а також положеннями ст. 134 СК України, до свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_5 належить внести відповідні зміни.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 293-294, 315, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який помер 11 серпня 2018 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Вітовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження № 3 від 03 лютого 2009 року, здійснений виконавчим комітетом Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, в якому вказати:

- в графі «прізвище» дитини - «Сокур» замість «Галкін»;

- ім'я та по-батькові, а також дату та місце народження дитини залишити без змін;

-в графі «батько» вказати - «ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, місце проживання с.Лимани, вул. Центральна, 179 Вітовського району Миколаївської області» замість «Галкін Олександр Володимирович»;

- дані щодо матері - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.М. Семенова