Справа №690/312/18
Провадження №2/690/192/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2018 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого-судді Здоровила В.А.
за участю секретаря Мельник С.В.
представника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ватутіне справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Українська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, -
представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири №85, що розташована в пятиповерховому будинку по вул.Ювілейній, 4-б в м.Ватутіне, Черкаської області, укладений між ОСОБА_4, який помер 12.07.2014, актовий запис про смерть №109, складений Христинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений Українською товарною біржею 10.10.2001 року, реєстраційний номер 197446 та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 10.10.2001 Звенигородською філією Української товарної біржі між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був посвідчений договір купівлі-продажу нерухомості, а саме: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 житловою площею 40,4 кв.м, загальною площею 58,4 кв.м., реєстраційний номер №197446.
Відповідно до закону, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до положення про державну реєстрацію обєктів нерухомого майна встановлено, що державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємтсва бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.
Договір купівлі-продажу нерухомості №197446 від 10.10.2001 був зареєстрований позивачем у Звенигородському районному бюро технічної інвентаризації під №1, реєстр №1693.
На час укладання договору в жовтні місяці 2001 ні позивач, ні відповідачі не знали, що правочин підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинний Закон України «Про товарну біржу», в якому вказано, що правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На даний час державна реєстрація прав є обовязковою, а інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.
У звязку з цим позивач звернувся до реєстраційної служби Ватутінського міського управління юстиції, однак йому було розяснено, що відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому визнати в якості правовстановлюючого документа на квартиру договір посвідчений Українською товарною біржею не можливо. Укладення договору купівлі-продажу на біржі замість нотаріальної контори, мало місце внаслідок правової необізнаності позивача щодо наслідків такого договору. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Повторне нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу на даний час не можливе, а тому позивач і змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо.
Відповідач ОСОБА_3 та третя особа представник Української товарної біржі в судове засідання не зявилися.
Ухвалою суду від 18.10.2018 вирішено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_3 та третьої особи представника Української товарної біржі.
Суд, заслухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є законними, обгрунтованими та стверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
В судовому засіданні було встановлено, що дійсно 10.10.2001 Українською товарною біржею між ОСОБА_4, який помер 12.07.2014, актовий запис про смерть №109, складений Христинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, що стверджується копією актового запису про смерть (а.с.38), ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири №85, що розташована в пятиповерховому будинку по вул.Ювілейній, 4-б в м.Ватутіне, Черкаської області, що стверджується копією договору (а.с.13).
Договір купівлі-продажу нерухомості №197446 від 10.10.2001 був зареєстрований позивачем у Звенигородському районному бюро технічної інвентаризації під №1, реєстр №1693.
На час укладання договору в жовтні місяці 2001 ні позивач, ні відповідачі не знали, що правочин підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинний Закон України «Про товарну біржу», в якому вказано, що правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На даний час державна реєстрація прав є обовязковою, а інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.
У звязку з цим позивач звернувся до реєстраційної служби Ватутінського міського управління юстиції, однак йому було розяснено, що відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому визнати в якості правовстановлюючого документа на квартиру договір посвідчений Українською товарною біржею не можливо.
Укладення договору купівлі-продажу на біржі замість нотаріальної контори, мало місце внаслідок правової необізнаності позивача щодо наслідків такого договору. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.204 ЦК України (2003) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст.220 ЦК України (2003) якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказми, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.392 ЦК України (2003) власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п.1 ч.2. ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
З дня укладання договору по даний час позивач та його сімя без перешкод здійснювала та здійснює своє право власності та користування приміщенням квартири для власних цілей. Умови договору сторонами виконані в повному обсязі.
Належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за позивачем права власності на квартиру.
Враховуючи всі обставини справи, суд вважає за необхідне визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири №85, що розташована в пятиповерховому будинку по вул.Ювілейній, 4-б в м.Ватутіне, Черкаської області, укладений між ОСОБА_4, який помер 12.07.2014, актовий запис про смерть №109, складений Христинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений Українською товарною біржею 10.10.2001 року, реєстраційний номер 197446 та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Від сплати судового збору позивач звільнений, як інвалід 2 групи.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
А тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору за вимогу немайнового характеру та 2103 грн. 55 коп. судового збору за вимогу майнового характеру.
На підставі викладеного, ст.41, 47 ч.2, 224, 227 ЦК України 1963 року, ст.203, 204, 220, 321, 392 ЦК України 2003 року, ст.15, 16, 220, 328, 655, 657 ЦК України та керуючись ст. 4, 12, 81, 122, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Українська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири №85, що розташована в пятиповерховому будинку по вул.Ювілейній, 4-б в м.Ватутіне, Черкаської області, укладений між ОСОБА_4, який помер 12 липня 2014 року, актовий запис про смерть №109, складений Христинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, посвідчений Українською товарною біржею 10 жовтня 2001 року, реєстраційний номер 197446.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НС486190, виданий Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області 09 липня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 19 жовтня 2018 року.
Головуючий В.А. Здоровило