ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-ві/753/44/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 про відвід судді Коренюк Алли Миколаївни,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут будівельних матеріалів та виробів «НДІБМВ» Хохича Руслана Вікторовича, Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про визнання протиправними та скасування рішення реєстратора, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні майном.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної справи визначено суддю Коренюк А.М.

09.10.2018 р. представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про відвід судді Коренюк А.М., оскільки на його думку суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи, тобто на підставі п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. На обґрунтування своєї заяви, представник позивача зазначає, що одночасно із поданням позову, позивачем була подана заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони користуватися майном. Судом було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, проте судом апеляційної інстанції вказана відмова була скасована, як необґрунтована та не вмотивована, оскільки суддя повно і всебічно не врахувала доводів та ризиків, яких намагається уникнути позивач за допомогою заяви про забезпечення позову. В результаті довготривалого затягування із вирішенням та прийняттям відповідного процесуального рішення, відповідачем здійснено відчуження квартири, яка належить позивачу. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 31.05.2018р. справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. Станом на 08.10.2018 р. судом знову не вирішено питання щодо задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову. Тому, у нього, як у представника позивача, склалося враження у суб'єктивності та упередженості судді Коренюк А.М. до даної справи та можливо до нього особисто, оскільки його вимоги до суду щодо недопущення порушення процесуальних строків суд сприйняв це як особисту неприязнь.

Вважаючи заявлений відвід необґрунтованим, суддя Коренюк А.М. ухвалою від 09.10.2018р. зупинила розгляд справи з передачею заяви про відвід на розгляд іншому судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява про відвід судді Коренюк А.М. 10.10.2018 р. розподілена на суддю Заставенко М.О. та 12.10.2018 р. передана судді для розгляду.

Однак зважаючи на встановлену ч. 8 ст. 40 ЦПК України дискрецію суду щодо порядку розгляду питання про відвід, підстав для повідомлення позивача та інших учасників справи про розгляд заяви про відвід судді Коренюк А.М. суд не вбачає.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву про відвід судді Коренюк А.М. необґрунтованою з таких підстав.

Статтею 36 ЦПК України встановлений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді у цивільній справі.

Серед таких підстав законодавець зазначає, зокрема, пряму чи побічну заінтересованість судді в результаті розгляду справи та існування інших обставин, що викликають сумнів в його неупередженості або об'єктивності.

Однак заслуговуючих на увагу обставин, які б свідчили про особисту заінтересованість судді Коренюк А.М. в результаті розгляду справи або викликають обґрунтовані сумніви у її неупередженості, позивач не навів і доказів на підтвердження їх існування не надав.

Так, із постанови Апеляційного суду м. Києва від 31.05.2018 р. дійсно вбачається, що ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2018 р. про відмову у задоволення заяви позивача про забезпечення позову скасовано з підстав того, що колегія суддів вважає, що позивач зазначив, як обставини, що можуть утруднити виконання судового рішення, так і навів докази на підтвердження такому та долучив їх до своєї заяви, тому на думку колегії судом першої інстанції ніяким чином не вмотивовано свого висновку, не було досліджено та проаналізовано докази надані позивачем у справі на підтвердження необхідності забезпечення позову, та не було надано ніякої правової оцінки, тобто неповно з'ясовано всі обставини. Справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Оскільки у заяві про відвід більшість аргументів представника позивача зводиться до обґрунтування незаконності ухвали про забезпечення позову, наявні підстави вважати, що фактичною причиною заявлення відводу є незгода з процесуальними рішеннями судді, однак зазначена обставина не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини вбачається, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Тому, що стосується доводів про суб'єктивність та упередженість судді Коренюк А.М. до даної справи та можливо до представника позивача особисто, то дані обставини не підтвердженні доказами, та доводи не є переконливими, оскільки немає жодних підстав вважати, що в даному випадку суддя діяв лише в інтересах відповідача або з певних особистих міркувань.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про відвід судді Коренюк Алли Миколаївни - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.О. Заставенко