Провадження № 6/522/884/18
УХВАЛА

22 жовтня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали подання головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

До суду 19.10.2018 року звернувся головний державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1. Дане подання просив задовольнити для забезпечення належного виконання зобовязань за виконавчим листом №522/20249/14 від 27.05.2015 року, що видав Приморський районний суд м. Одеси.

Матеріали подання разом зі справою були передані судді 22.10.2018 року.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду з межі території України застосовується в порядку, визначеному цим кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, а саме - подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Положеннями ст..28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов'язок направлення копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника та стягувача.

Також, слід зазначити, що відповідно до правової позиції, викладеній у листі Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» передбачено, що до подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов'язань боржником.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Між тим, державним виконавцем не було додано до подання жодних доказів на підтвердження направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику та ознайомлення останнього про існування виконавчого провадження. Матеріали подання не містять посилання на докази ухилення боржника від виконання рішення суду.

Як вбачається з подання та долучених до нього документів, у ньому відсутнє підтвердження про повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Подання не може ґрунтуватися на припущеннях. Негайний же термін розгляду подання позбавляють суд можливості прийняття рішення у справі.

За змістом положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим, положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на те, що розділом VI «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не врегульовано питань щодо залишення подання без руху у зв'язку з недодержанням вимог, регламентованих, зокрема, у ст. 175, 177 ЦПК України, враховуючи положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України, суд вважає за можливе застосувати у даному випадку загальні норми цивільно-процесуального закону стосовно залишення без руху.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 10, 177, 185, 259, 260, 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків заяви у термін 10 днів з дня отримання заявником ухвали суду.

Роз'яснити, що інакше подання буде вважатися неподаним та йому повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Домусчі Л.В.