Справа № 353/1019/18
Провадження № 2/353/494/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю секретаря судового засідання - Мороз М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, позовні вимоги якого уточнив 17.10.2018 року, до ОСОБА_2, Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресами: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому та батькам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належало домоволодіння (по 1/3 частині кожному), розташоване по АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_5 року батько ОСОБА_4 помер. Після його смерті мати ОСОБА_3 вступила в управління спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_6 року мати ОСОБА_3 померла. Ще за життя мати ОСОБА_3 посвідчила на його ім'я та ім'я брата ОСОБА_2 заповіт на все належне їй на день смерті майно. Однак вони відмовились від спадкування за заповітом та прийняли спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, а також в подальшому уклали договір про розподіл спадкового майна. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно, йому в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно та оформити право власності на належну йому частку домоволодіння.

У зв'язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, а саме: на належну йому 1/3 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами, та на 2/3 частини вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, з врахуванням договору про розподіл спадкового майна.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явився, однак у позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі.

Представник відповідача - Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги АДРЕСА_3 станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_4, який був головою двору, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (позивач) значилось господарство, розташоване по АДРЕСА_1 (а.с. 10). Згідно копії технічного паспорту від 30.08.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, побудовані у період з 1950 року по 1965 рік та не є самовільним будівництвом (а.с. 5-7).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (позивач) в рівних частках (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 16.04.1950 року перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 17). Відповідно до копій свідоцтв про народження ОСОБА_2 (відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2, їх батьками вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_4, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 (мати) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (чоловік/батько), оскільки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, успадкувавши земельну частку (пай) та компенсаційний вклад, що не є предметом даного позову (а.с. 82, 84, 87).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 333/2002 від 18.03.2003 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_4 (чоловік/батько) (а.с. 81-87), з якої вбачається, що ОСОБА_3 (дружина/мати) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (батько/чоловік), яка бажала прийняти та прийняла спадщину, в т.ч. належну йому 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3 (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Ще за життя ОСОБА_3 (мати) посвідчила на ім'я синів ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) заповіт, яким заповіла їм належний їй житловий будинок, все нерухоме та рухоме майно, що підтверджується копією заповіту від 20.03.2000 року (а.с. 11).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) в нотаріальному порядку відмовились від прийняття спадщини за заповітом та прийняли спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 (мати), оскільки у шестимісячний термін звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 32, 36). Крім цього, 24.09.2018 року між ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) було укладено нотаріально посвідчений договір про розподіл спадкового майна, відповідно до якого сторони, які закликані до спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 (мати), домовились, що з урахуванням обставин спадкової справи, частка матері у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, переходить до ОСОБА_1 (позивач) (а.с. 14), і він стає власником цілого будинковолодіння.

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 277/2017 від 05.09.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті ОСОБА_3 (мати) (а.с. 31-47), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_3 (мати), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. До цього ж, згідно довідки Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 971 від 24.09.2018 року на день смерті ОСОБА_3 (мати) разом з нею також був зареєстрований та проживав син ОСОБА_2 (позивач) (а.с. 9).

Отже, на момент звернення до суду, з урахуванням договору про розподіл спадкового майна, позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по АДРЕСА_4, в т.ч. на належну йому 1/3 частину домоволодіння, а також на 2/3 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка в свою чергу успадкувала 1/3 частину домоволодіння після смерті чоловіка ОСОБА_4

Позивачу ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. за № 865/02-31 від 24.09.2018 року (а.с. 15).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме в сумі 352,40 грн.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем АДРЕСА_5 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, з урахуванням договору про розподіл спадкового майна від 24.09.2018 року, право власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі: на належну йому 1/3 частину домоволодіння, а також на 2/3 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка в свою чергу успадкувала 1/3 частину домоволодіння після смерті чоловіка ОСОБА_4.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителю АДРЕСА_5 реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, сплачений ним по квитанції № ПН496061 від 26.09.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий У.Ю. Луковкіна