печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8625/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого : судді Соколова О.М.,

при секретарі: Сліпець К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких Олексія Олександровича про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2018,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, в якій просить визнати постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких О.О. не правомірною в частині стягнення з боржника виконавчого збору та зобов'язати державного виконавця усунути порушення.

В обгрунтування скарги вказує, що 14.05.2018 державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких О.О., було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56381443 на підставі виконавчого листа №757/8625/15-ц від 19.05.2017, який був виданий на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 17.03.2016 в якому зазначено, що з боржника необхідно стягнути виконавчий збір у розмірі 51 874, 59 грн. Враховуючи зазначене скаржник зазначає, що у зв'язку з тим, що стягнення заборгованості відбувається шляхом звернення стягнення на майнові права, державний виконавець немає права стягувати виконавчий збір так як законом не передбачений добровільний порядок виконання такого рішення та посилається на те, що розмір винагороди державного виконавця не вірно розрахований. Таким чином, оскаржувана постанова є незаконною, та такою, що винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Скаржник в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ст.450 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 05.11.2015 Печерський районним судом м. Києва у справі 757/8625/15-ц було ухвалено рішення в якому позовну заяву ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, було задоволено.

Разом з цим, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.03.2018 вищезазначене рішення було скасовано та ухвалене нове в якому позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені частково, а саме в частині стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на майнові права, згідно із договором іпотеки від 10 лютого 2011 року, на нерухомість, будівництво якої не завершено, якою є гаражне машино-місце, за ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій.

На підставі рішення апеляційної інстанції було видано виконавчий лист та державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №56381443. Та окрім звернення стягнення на майнові права було зазначено, що Боржнику необхідно сплатити виконавчий збір у розмірі 51 874, 59 грн.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Також у відповідності до ч. 5 ст. 26 цього Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом

До заходів примусувого характеру у відповідності до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Враховуючи викладене, суд дослідивши надані докази скаржником, приходить до висновку, що скаржником не надано належних доказів щодо того, що державним виконавцем за вказані дії стягнуто виконавчий збір за яке не передбачено стягнення, також не вдається можливим встановити чи вірно було пораховано розмір виконавчого збору так як скаржником не надано жодних доказів з якої саме суми здійснювався розрахунок розміру суми заборгованості.

Таким чином, державним виконавцем правомірно у відповідності до законодавства було відкрито виконавче провадження №56381443 та зазначено про стягнення виконавчого збору, оскільки ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» прямо зазначає про справляння виконавчого збору, в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону так як даний вид стягнення заборгованості відноситься до заходів примусового характеру, за яке передбачається стягнення виконавчого збору.

З'ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що скарга є безпідставною.

У відповідності до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За наведених обставин, у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких Олексія Олександровича про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2018, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких Олексія Олександровича про відкриття виконавчого провадження від 14.05.2018 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя О.М. Соколов