Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2018/17

18 вересня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в cкладі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Скоблей О.В.

з участю відповідача: ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2017 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг ,у зв"язку з чим підписала заяву б/н від 18.02.2013 року , згідно якої отримала кредит у розмірі 7700, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, підписавши заяву разом з Умовами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банк свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, у звязку з чим станом на 11.09.2017р утворилася заборгованість,яка складається з: 6057,63 грн. відсотки за користування кредитом; 6368,59 грн. нарахована пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина) , 582,73 грн. штраф(процентна ставка).

В порушення Умов і правил надання банківських послуг відповідач свої зобов'язання за договором не виконав. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Просить стягнути в користь ПАТ КБ «Приватбанк» з відповідача заборгованість в сумі 12737 грн. 41 коп. та стягнути сплачені судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечила проти стягнення з неї в користь позивача заборгованості по кредитному договору, однак просить зменшити суму заборгованості у звязку з скрутним матеріальним становищем. Також не заперечує проти стягнення з неї судових витрат по справі.

Суд, вислухавши думку відповідачки, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг ,у зв"язку з чим підписала заяву б/н від 18.02.2013 року разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", згідно якої отримала кредит у розмірі 7700, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 18.02.2013року, між сторонами було укладено договір №б/н, який складається із заяви, умов та тарифами банку. Згідно з умовами договору, відповідачу було надано кредит в розмірі 7700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок ( а.с. 8-25).

Відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв»язку з чим станом на 11.09.2017р. у нього утворилася заборгованість, якаскладається з: 6057,63 грн. відсотки за користування кредитом; 6368,59 грн. нарахована пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина) , 582,73 грн. штраф(процентна ставка). (а.с.7).

Факт несплати відповідачем суми кредиту підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-7).

Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

З позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, користувався кредитним лімітом, отже, погодився з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, що передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Зі змісту ст. 1054 ЦК України випливає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610-611 ЦК України невиконання зобовязання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобовязання являється порушенням зобовязання. В разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд прийшов до висновку про зменшення розміру пені до 4068 грн 59 коп., виходячи з наявності інших обстави, які мають істотне значення : перебування позивача у складних життєвих ситуації та матеріальному становищі ( а.с 70-72,74 ).

Також за положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань.

Отже, вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Враховуючи вище наведе позов підлягає до часткового задоволення та стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору на загальну суму: 10625 грн. 63 коп. ( дес"ять тисяч шістсот двадцять п"ять гривень шістдесят три копійки) заборгованості за кредитним договором б/н від 18.02.2013 року, з яких: 6057,63 грн. заборгованості по відсотках за користуванням кредитом; 4068,59 грн. заборгованості за пенею; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1600 грн. 00 коп. судового збору в користь позивача згідно платіжного доручення № PROM1B6Y59 від 21.09.2017 р.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жительки с. Парище, вул. Долина, 9 Надвірнянського району, Івано-Франківської області на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) 10625 грн. 63 коп. ( дес"ять тисяч шістсот двадцять п"ять гривень шістдесят три копійки) заборгованості за кредитним договором б/н від 18.02.2013 року, з яких: 6057,63 грн. заборгованості по відсотках за користуванням кредитом; 4068,59 грн. заборгованості за пенею; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жительки с. Парище, вул. Долина, 9 Надвірнянського району, Івано-Франківської області на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) 1600 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот гривень) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 28.09.2018 року