УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 530/469/18

провадження № 61-42644ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2018 року в справі за скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року приватне підприємство «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія») звернулося до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Лукмасло М. М. (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області).

ПП «Агроекологія» просило суд визнати незаконною та скасувати постанову про відкладення проведення виконавчих дій від 02 квітня 2018 року ВП № 55502081 старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Лукмасло М. М.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2018 року, у задоволенні скарги ПП «Агроекологія» відмовлено.

18 серпня 2018 року ПП «Агроекологія» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Заявник просив визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду заявником отримано 07 серпня 2018 року, що підтверджується копією конверта.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційним судом Полтавської області прийнято постанову 16 липня 2018 року, дату виготовлення повного тексту оскаржуваної постанови встановити не можливо, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 15 серпня 2018 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до інформації з поштового конверта Апеляційного суду Полтавської області дата надіслання заявнику вказаної постанови 02 серпня 2018 року.

Враховуючи те, що скаргу подано 18 серпня 2018 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України. Тому клопотання заявника про поновлення строку підлягає задоволенню.

У касаційній скарзі ПП «Агроекологія» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та задовольнити скаргу, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем помилково та систематично, всупереч Закону України «Про виконавче провадження» відкладено проведення виконавчих дій внаслідок помилкової оцінки причин невиконання судового рішення. Крім цього, судами проігноровано порядок розгляду справи, внаслідок чого скарга розглянута в окремому провадженні, а не у порядку здійснення судового контролю за виконанням судового рішення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів, про що державний виконавець виносить відповідну постанову.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що державним виконавцем на підставі статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» було відкладено проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 530/169/17 до 13 квітня 2018 року включно, у зв'язку із відсутністю у відділі вказаного виконавчого листа, який було повернуто до суду першої інстанції та неможливості повернення його стягувачу, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Ураховуючи, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2018 року не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Поновити приватному підприємству «Агроекологія» строк на касаційне оскарження ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року та постанови Апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, за касаційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В.П. Курило

М.Є.Червинська