Провадження № 2/161/3488/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до Торчинської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 свою заяву мотивує тим, що його батькові ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Торчин, вул. Тиха, 6 Луцького району Волинської області, про що свідчить копія довідки № 11 від 12.02.2018 року, виданою Торчинською селищною радою. 28 вересня 2004 року ОСОБА_2 помер. Після смерті його батька ОСОБА_2, який на випадок своєї смерті заповіту не залишав, спадщину на вищевказаний житловий будинок прийняла його мати ОСОБА_3, яка 27 вересня 2017 року померла, не оформивши спадщину у встановленому законодавством порядку. Остання на випадок свої смерті заповіту також не залишала. Він, відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є сином спадкодавця ОСОБА_3 Інші спадкоємці за законом відсутні. До того ж , на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3, він проживав з нею однією сім'єю, а тому, в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Торчин, вул. Тиха, 6 Луцького району Волинської області. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок в нотаріальному порядку він позбавлений можливості через відсутність правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за ним , в порядку спадкування за законом, право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.09.2017 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Торчин, вул. Тиха, 6 Луцького району Волинської області.

Від позивача та відповідача - представника Торчинської селищної ради надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно з якими позов підтримують.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін по наявних у матеріалах справи доказах.

Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 208771, виданого виконавчим комітетом Торчинської сільської ради Луцького району Волинської області 27 вересня 2017 року, актовий запис № 43, вбачається, що 27 вересня 2017 року померла ОСОБА_3. (а.с.9).

Судом встановлено, що після смерті останньої відкрилась спадщина за законом на спадкове майно, яка складається, в тому числі, з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Торчин, вул. Тиха, 6 Луцького району Волинської області.

Право власності на дане нерухоме майно за ОСОБА_3 стверджується довідкою Торчинської селищної ради Луцького району № 11 від 12.02.2018 року, згідно з якою житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Торчин, вул. Тиха, 6 Луцького району Волинської області, значиться за ОСОБА_2, який до дня смерті, 28.09.2004р., проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкодавець ОСОБА_2 до дня смерті проживав за вищевказаною адресою разом з ОСОБА_3, яка прийняла спадщину , але не встигла оформити її і померла 27.09.2017р. та сином ОСОБА_1, який і надалі продовжує проживати в даному будинку. Заповіти від імені спадкодавців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в Торчинській селищній раді не посвідчувався. Земельна ділянка біля будинку не приватизована.

У статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що спадкодавці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя заповітів не залишали, а тому в даному випадку спадкування здійснюється за законом, у відповідності до ст.1261 ЦК України. Окрім позивача, інші спадкоємці першої черги за законом відсутні.

Судом встановлено, що спадщина позивачем була прийнята шляхом спільного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 на момент її смерті, а тому, в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивач вважається таким, що прийняв спадщину своєчасно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом також встановлено, що заяву нотаріусу про відмову від прийняття спадщини позивач не подавав.

У статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач, у визначений Законом строк для прийняття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_4

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 квітня 2018 року, ОСОБА_5, яка діє від імені ОСОБА_1, на підставі довіреності, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: смт. Торчин, вул. Тиха, 6 Луцького району Волинської області, що належав померлій 27 вересня 2017 року ОСОБА_3, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок та відсутністю правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності спадкодавця ОСОБА_3 на дане нерухоме майно.

Разом з тим, статтею 1296 ч.3 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач у передбачений чинним законодавством України строк прийняв спадщину на вищевказане нерухоме майно, проте не має можливості оформити її в установленому Законом порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів , суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, за адресою: смт. Торчин, вул. Тиха, 6 Луцького району Волинської області, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 27.09.2017р.

Керуючись ст.ст. 2, 4 , 5, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1270, 1296 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами , що знаходиться за адресою: смт. Торчин, вул.Тиха, 6 Луцького району Волинської області, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 27.09.2017р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта