Справа №345/2443/18
Провадження № 2/345/1182/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І. секретаря судового засідання Баран В.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, суд -

встановив:

що позивач звернулася із позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, мотивуючи його тим, що з 21.10.2015 по 06.06.2018 перебувала з відповідачем у шлюбі. За кошти, які подаровані на весілля, сторони 28.10.2015 купили житловий будинок по АДРЕСА_1 за суму 23284,00грн. З відповідачем домовились, що він зареєструє будинок на себе і вони будуть його облаштовувати спільними зусиллями. Окрім того, позивач придбала твердопаливний котел з комплектуючими на загальну суму 26499,00грн., що підтверджується видатковими накладними № 52 і № 53 від 21.07.2016, які оформлені на її маму ОСОБА_5 Котел встановлений у їхньому будинку і також є спільною власністю подружжя. З наведених підстав ОСОБА_3 просить провести поділ спільного майна подружжя та визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та ? вартості придбаного твердопаливного котла та комплектуючих, що становить 13250,00грн.

Ухвалою суду від 23.06.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 24.07.2018 о 09:00 год.

Ухвалою суду від 23.06.2018 задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 24.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду на 23.08.2018 о 09:30 год., яке за клопотанням представника позивача відкладено на 03.09.2018 о 10:00год.

03.09.2018 розгляд справи за клопотанням позивача відкладено на 24.09.2018 о 13:00год.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Зокрема, зазначила, що позивач з відповідачем перебувала у шлюбі під час якого спільно придбали будинок, а також вона за свої кошти придбала твердопаливний котел, який встановлений у даному будинку. Оскільки, вказане майно придбано у шлюбі, тому вважає, що воно є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу у рівних частинах. Також, додала письмові пояснення позивача, що стосується сімейного життя сторін. З наведених підстав просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила позовні вимоги. Зазначила, що на даний час будинок знесений і, як такого майна не існує, а за цією адресою знаходиться незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Дане будівництво здійснювалось відповідачем за кошти, які пересилала відповідачу рідна сестра з Америки, тому воно не відноситься до спільного майна подружжя, а є особистою власністю відповідача. Так як відсутній предмет позову у частині поділу будинку, оскільки немає що ділити, тому просить у цій частині закрити провадження за відсутності предмету спору. З приводу придбання твердопаливного котла вказала, що згідно накладних на його придбання, він придбаний невідомою особою і, тому дане майно не відноситься до спільного майна подружжя, так як немає доказів його придбання саме подружжям. Просить у частині позову визнання права на ? вартість твердопаливного котла та комплектуючих, що становить 13250,00грн. - відмовити.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явилися.

Суд, вислухавши доводи позивача, проаналізувавши докази по справі, приходить до наступних висновків:

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до п. 22 цієї Постанови вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із вимогами ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Також згідно ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Із матеріалів справи слідує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.10.2015 по 06.06.2018 (а.с. 9).

Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що відповідач ОСОБА_4 є власником будинковолодіння по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2015, вартість будинку 23284,00грн. (а.с. 12-15).

Позивач просить визнати за нею право власності на ? частину вказаного будинку, посилаючись на те, що він куплений під час шлюбу.

За змістом статті 368 частини 3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з довідки № 867 від 05.09.2018 виданої виконкомом Верхнянської сільскьої ради ОТГ, житловий дерев'яний будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 65,9 м2 повністю знесений (а.с. 61). На даний час на земельній діялнці за данною адресою знаходиться незавершений будівництвом житловий будинок, що підтверджується актом обстеження господарства гр. ОСОБА_4 від 25.07.2018 (а.с. 62).

Таким чином, відсутнє нерухоме майно, на яке позивач просить визнати право власності за нею, тому суд вважає, що відсутній предмет спору у частині позовних вимог про визнання права власності за позивачем ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 65,9 м2, так як даного будинку не існує.

Згідно ст. 255 ч. 1 п. 2 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі в частині позову про визнання за ОСОБА_3 ? частини житлового будинку по АДРЕСА_1.

З приводу поділу вартості твердопаливного котла та комплектуючих, то суд виходить з наступного.

З видаткових накладних № 52 та № 53 від 21.07.2016, які свідчать про придбання котла та комплектуючих вбачається, що дане майно придбане горомадянкою ОСОБА_5 (а.с. 10, 11).

Твердженням позивача про те, що дані накладні оформлені на її маму, так як мама оформляла на себе кредит, але який вона сплачувала, суд не бере до уваги, так як дане майно в силу ст. 60 СК України, не придбано самим подружжям.

З'ясовуючи джерело придбання даного майна, суд вважає, що немає достатніх доказів, які б свідчили про придбання подружжям котла та комплектуючих до нього і відносили дане майно до їхньої спільної сумісної власності.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову про поділ спільного майна подружжя в частині ? вартості придбаного твердопаливного котла та комплектуючих, що становить 13250,00грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 69-71 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя в частині ? вартості придбаного твердопаливного котла та комплектуючих, що становить 13250,00грн. - відмовити.

Провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1 - закрити.

Скасувати заходи забезпечення позову, що застосовані ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.06.2018 у вигляді накладення арешту на домоволодіння по АДРЕСА_1 та на твердопаливний котел «Gavreliv&a7 ;Son B700*520-14».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30-ти днів з дня його складення.

Головуючий: