Справа № 524/110/18
Провадження № 2/524/1000/18
12.09.2018 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
секретаря судового засідання Гладкої К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-
В С Т А Н О В И В:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 31 грудня 2016 року померла тітка ОСОБА_2 Ріта Борисівна, яка до повноліття була його опікуном та з якою він проживав однією сімєю з 1996 року по день її смерті. Оскільки батьки померли, його вихованням займалася баба та тітка. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не склала, Спадкоємцем за законом є його сестра ОСОБА_2, яка також зареєстрована у спірній квартирі, але не проживає та її місце проживання невідоме.
Позивач вказує, що 18.09.2017 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3Б проте отримав відмову, оскільки не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.
Посилаючись на вищенаведене, а також зазначивши, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини йому необхідно для оформлення права власності на 1/3 частку квартири, власником якої була ОСОБА_3 позивач просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 однією сім'єю з ОСОБА_3 з 1997 року по день смерті спадкодавця 31.12.2016 року у квартирі АДРЕСА_2 у м Кременчуці.
Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив його задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_5 просить розглянути справу за відсутності сторін, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась. Повідомлялась про дату розгляду справи направленням поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання та оголошенням на сайті судова влада.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 31 грудня 2016 року померла ОСОБА_2 Ріта Борисівна, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №339510..
За життя ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 січня 2012 року набула право власності на 1/3 частку квартиру №63 яка знаходиться в буд. 9 по вулиці Миру в м. Кременчук Полтавської області. Іншими співвласниками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/3 частки кожному.
18.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, що залишилась після смерті ОСОБА_3
Відповідно до довідки виконавчого комітету Кременчуцької міської ОСОБА_3 Полтавської області Автозаводської районної адміністрації від 28.07.2017 року даних відділу реєстру ОСОБА_3 Ріта Борисівна знята з реєстрації по вул Миру 9 кв 63 у м Кременчуці 21.02.2017 року у звязку зі смертю 31.12.2016 року.
Згідно з постановою державного нотаріуса Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.09.2017 року № 2305/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3, яка померла 31.12.2016 року, на підставі того, що ним не надані документі, які би підтверджували факт проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Як вбачається з паспорту позивача, з 1997 року він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до довідки про склад сімї та реєстрацію від 08.11.2017 року, виданої ОСББ №33 зазначені відомості щодо реєстрації у спірному помешканні ОСОБА_1 з 24.09.1997 року і по теперішній час, ОСОБА_2 з 22.02.1996 року і по теперішній час та ОСОБА_2 Ріти Борисівни з 13.12.1977 року.
Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особи має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.
Як розяснено у листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.
За змістом ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Для правильного вирішення справи щодо встановлення права на спадщину в порядку четвертої черги підлягають встановленню факт проживання особи зі спадкодавцем не менше ніж 5 років до смерті спадкодавця, а також факт існування між ними відносин, які належать до сімейних.
Як розяснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» , при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки, встановлення факту проживання однією сім'єю позивача зі спадкодавцем має для нього юридичне значення, так як надасть можливість реалізувати його право на отримання спадщини за законом після померлої ОСОБА_3, то він у встановлений законом спосіб звернувся за захистом свого майнового права.
Стаття 81 ЦПК України покладає на сторони обовязок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_1 Ріти Борисівни однією сім'єю, ведення ними спільного господарства, зазначає у позові позивач.
Як убачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної після померлої ОСОБА_3 заяв про прийняття або відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину нотаріальною конторою не видавалося.
Суд вважає постанову державного нотаріуса Першої Кременчуцької Державної нотаріальної контори ОСОБА_6, винесену за наявності документів, щодо реєстрації місця проживання позивача зі спадкодавцем, а отже і постійного проживання станом на день відкриття спадщини зі спадкодавцем, не заявив про відмову від неї, натомість нотарус з невідомих причин, безпідставно винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зазначила у постанові, що не є стороною у справі та щодо того, що постанова винесена нею оскарженню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, дослідивши усі наявні докази в матеріалах справи, проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає вимоги позивача про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем таким, що підлягає задоволенню.
Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у сумі 704, 80 грн.
З урахуванням задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 29, 1258, 1264 ЦК України, ст. ст. 2,4,5,10, 11,12,13, 76-81, 89, 141, 229, 259, 263-265, 273,315, 354, п.п.9, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_1 Рітою Борисівною з 1997 року по 01 січня 2017 року за адресою: АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 704, 80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк