Справа № 404/3943/18
Номер провадження 4-с/404/50/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді -Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства « Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3, зацікавлена особа ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся з скаргою про визнання дій старшого державного виконавця Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ЄДРВП № 32728014 неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.05.2018 ЄДРВП №32728014 та відновити виконавче провадження ЄДРВП № 32728014 з примусового виконання виконавчого листа № 2-704 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» коштів у розмірі 162056,60 грн.

В обґрунтування скарги зазначено, що 11.04.2016 Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист № 404/3943/18 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» - 162056,60 грн., заборгованості за кредитним договором.

22.05.2018 державним виконавцем Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв'язку з тим, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно боржника ( відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» звернути стягнення на майно боржника на час дії закону не можливо), інше майно та кошти, на які можливо звернути стягнення не виявлено.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

08.06.2018 стягувач отримав вказану постанову. Таким чином, строк подання скарги не пропущено.

Банк не погоджується із вищезазначеною постановою, вважає її незаконною, та такою, що

направлена не у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження», такою що

порушує його права, як стягувача, із підстав, що нижче викладені.

Стверджується, що, державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обов'язків, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві зазначено лише, що заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними, однак не вказано, які заходи здійснено державним виконавцем.

Згідно п.20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження. повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» :

Тобто державним виконавцем в супереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» вжито не всіх виконавчих дій з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу: винести постанову про примусовий привід боржника через органи Національної поліції для надання пояснень щодо не виконання рішення суду, звернутись до суду з поданням про примусове входження до житла боржника для виявлення та опису майна, в разі відсутності боржника за адресою вказаною у виконавчому документі, звернутись до суду з поданням про розшук боржника , звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - до виконання зобов'язань.

В постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 52571950 від 18.10.2017 року вказано неповні відомості щодо результатів проведеної роботи щодо перевірки майнового стану боржника.

Згідно ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі -Фонд), а тому просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець надала відзив на скаргу . Обгрунтовує заперечення тим, що виконавчий лист по справі № 2-704/2010 від 11.04.2012 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованості за кредитним договором у розмірі 160333,27 грн., судового збору у розмірі 1603,33 грн. та 120 грн. витрат надійшов до відділу 22.05.2012р..

У відповідності до вимог ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем відділу 25.05.2012р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено стягувачу до відома та боржнику для виконання.

В межах виконавчого провадження вжито саме:

- винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника. Відповідні відомості внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

12.10.2012 проведено опис майна боржника - житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під номером №36, що знаходяться в селі Бережинка Кіровоградського району Кіровоградської області по вулиці Набережна, про що складено акт предметом іпотеки передане іпотекодержателю.

- за даними АІПС та НАІС УДАІ та згідно витягу з Єдиного державного

реєстру МВС України встановлено, що за боржником автомототранспорту не

зареєстровано;

згідно довідки Державної інспекції сільського господарства Кіровоградської області за боржником не має зареєстрованої в інспекції сільськогосподарської техніки;

- згідно довідки Бережинської сільської ради Кіровоградського району боржник на території сільської ради не проживає, але зареєстрований адресою: вул. Набережна, 36 в с.Бережинка і має зареєстрований житловий будинок;

- згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних та інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржником зареєстровано право власності на будинок за адресою: вул. Верхня, 36, с. Бережника Кіровоградського району та будинок за адресою вул. Набережна, 36, с. Бережинка Кіровоградського району, та відповідно до внесених приватним нотаріусом записів накладено заборону відчуження на підставі договорів іпотеки;

- згідно відповіді ДПС України № НОМЕР_1 від 23.12.2016 інформація про джерела доходів боржника в ДРФО відсутня, а згідно відповіді ПФУ останнього місця роботи боржника не знайдено, згідно відповіді ПФУ № НОМЕР_2 від 22.12.2016 пенсію не отримує;

- виїздом за адресою: вул. Набережна, 36, с. Бережинка державним виконавцем в присутності голови Бережинської сільської ради складено акт; про те, що боржник за даною адресою зареєстрований, але фактично не проживає;

На підставі ухвали Кіровоградського районного суду Кіровоградське області від 31.03.2017р. по справі №390/491/17 про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.03.2017р. та заяв стягувача про відновлення виконавчого провадження від 29.06.2017р.державним виконавцем відділу відновлено виконавче провадження, про що 13.07.2017 винесено відповідну постанову.

В ході виконання виконавчого провадження про стягнення коштів з ОСОБА_5 здійснено повторну перевірку майнового стану боржника та його місцезнаходження, в результаті встановлено наступне:

Згідно відповідей Пенсійного фонду України № НОМЕР_3 від 11.10.2017 та № НОМЕР_4 від 16.05.2018 про осіб -боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - у боржника дохід відсутній.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України № НОМЕР_5 від 11.10.2017 та № НОМЕР_6 від 16.05.2018 про осіб -боржників, які отримують пенсії, інформації по боржнику не знайдено.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби № НОМЕР_7 від 12.10.2017 та № від 16.05.2018 про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах - боржник на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби № НОМЕР_8 від 12.10.2017 та № НОМЕР_9 від 16.05.2018р. про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб - інформація стосовно боржника, щодо сум доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з нього податку в ДРФО відсутня.

На запит до Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в'їзд в Україну отримано відповідь про те, що ОСОБА_4 паспортом громадянина України для виїзду за кордон документований не був.

Регіональний сервісний центр в Кіровоградській області МВС України на запит виконавця повідомив, що згідно Єдиного державного реєстру МВС України на території Кіровоградської області за боржником станом на 21.05.2018 автомототранспорту не: зареєстровано.

Головне управління держпродспоживслужби в Кіровоградській області на запит виконавця повідомило, що ОСОБА_5 не має зареєстрованої сільськогосподарської техніки в уніфікованій електронно-обліковій системі «АгроТех».

Виїздом за адресою реєстрації боржника: вул. Набережна, 36, с. Бережинка, Кіровоградського р-ну Кіровоградської області встановлено, що боржник за адресою не мешкає майже вісім років, місце його знаходження та перебування його батькам, які проживають за даною адресою невідомо.

Керуючись п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 22.05.2018р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копію якої разом з виконавчим документом направлено стягувачу: ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». Одночасно стягувачу роз'яснено право повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання, у порядку встановленому ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, майно (майнові права) боржники, у тому числі якщо вони перебувають інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник воло; ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плати, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна

громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухомого житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону

України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення

зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживанні

позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершенного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового

майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не

перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Обставини, на якими скаржник обґрунтовує свої вимоги є такими, що не відповідають дійсності. Матеріали виконавчого провадження свідчать, що державним виконавцем отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек і Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного; реєстру обтяжень рухомого майна, яка свідчить, що у боржника відсутнє інше рухоме та нерухоме майно, на яке за законом можливо звернути стягнення. Крім того, державним виконавцем отримано інформацію з Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, Єдиного Державного реєстру МВС України, Управлінні держпродспоживслужби, Управління Державної міграційної служби, яка свідчить, що боржник не працюй, не отримує пенсію чи будь-який інший дохід, не має рахунків у банках або інших фінансових установах, закордонного паспорту не отримував, не має транспортних засобів і сільськогосподарської техніки на які можливо звернути стягнення, Державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майне боржника. Також, державним виконавцем здійснено виїзд за адресою боржника за вказаною у виконавчому документі, проте встановлено, що боржник не проживає за вказаною адресою, а також за вказаною адресою відсутнє майно боржника на яке можливо звернути стягнення.

Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень не встановлено обов'язку державного виконавця при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу в її мотивувальній частині зазначати, які дії державного виконавця вчинялись щодо розпуку майна боржника та зазначати повний перелік виконавчих дій.

Статтею 37 частиною 1 пунктом 9 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, виконавчий документ повертається стягувачу якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частиною 5 статті 37 Закону також встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону. Оскаржуваною постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.05.2018р. про дану норму Закону зазначалось, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Судом встановлено , що 09.12.2010 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист № 2-704/2010 про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» 160333,27 грн. заборгованості за кредитним договором, 1603,33 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду справи. (а.с. 9-10).

Вищевказаний виконавчий лист був пред`явлений до виконання, проте 22.05.2018 року старшим державним виконавцем Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 , винесено постанову про повернення виконавчого документа

Стягувачем за виконавчим листом № 404/3943/18 є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк».

Проте, Верховний Суд України у постанові від 07.10.2015 року (справа № 6-1521цс15) дійшов до висновку, що згідно ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд наділений рядом відповідних функцій (ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною організацією, а державні організації не є державними органами, оскільки не мають державно владних повноважень, тобто не є носіями державної влади, що є основною ознакою державних органів. Уповноважена особа Фонду виступає від імені стягувача (банку), не здійснюючи при цьому владних повноважень.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У відповідності до вимог ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем відділу 25.05.2012 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено стягувачу до відома та боржнику для виконання.

В межах виконавчого провадження вжито всіх необхідних дій до виконання рішення суду.

Виконавче провадження з підстав передбачених п.9 ст. 37 Закон України «Про виконавче провадження» завершено, про що 01.03.2017р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

На підставі ухвали Кіровоградського районного суду Кіровоградське області від 31.03.2017р. по справі №390/491/17 про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.03.2017 та заяв стягувача про відновлення виконавчого провадження від 29.06.2017р.державним виконавцем відділу відновлено виконавче провадження, про що 13.07.2017 винесено відповідну постанову.

В ході виконання виконавчого провадження про стягнення коштів з ОСОБА_5 здійснено повторну перевірку майнового стану боржника та його місцезнаходження, в результаті встановлено всі обставини про які зазначено державним виконавцем.

Керуючись п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 22.05.2018 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копію якої разом з виконавчим документом направлено стягувачу: ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». Одночасно стягувачу роз'яснено право повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання, у порядку встановленому ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, майно (майнові права) боржники, у тому числі якщо вони перебувають інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник воло; ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плати, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна

громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухомого житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону

України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення

зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживанні

позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершенного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового

майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не

перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень не встановлено обов'язку державного виконавця при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачу в її мотивувальній частині зазначати, які дії державного виконавця вчинялись щодо розшуку майна боржника та зазначати повний перелік виконавчих дій.

Статтею 37 частиною 1 пунктом 9 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, виконавчий документ повертається стягувачу якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частиною 5 статті 37 Закону також встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону. Оскаржуваною постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.05.2018р. про дану норму Закону зазначалось.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства « Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 ( 04119, м. Київ, вуд. Дегтярівська 27 Т, код ЄДРПОУ- 19017842) на дії старшого державного виконавця Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 ( 25006, м. Кропивницький, вул. Преображенська буд. 22), зацікавлена особа ОСОБА_4 ( Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Бережинка, вул. Набережна буд. 36, ІПН- НОМЕР_10) відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда А. В. Панфілова