У Х В А Л А

12 жовтня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси під головуванням судді Єршової Л.С., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій приватного нотаріусу незаконними та правочину нікчемним,

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Єршової Л.С. слухається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконними дій приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо прийняття заяви від імені ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті 20 жовтня 2017 року ОСОБА_4, датованої 05 квітня 2018 року, зареєстрованої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 10.04.2018 року, індексний номер 62/02-14 по спадковій справі №13/2017, визнання нікчемним правочину - заяви від імені ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті 20 жовтня 2017 року ОСОБА_4, датованої 05 квітня 2018 року, зареєстрованої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2 10.04.2018 року, індексний номер 62/02-14 по спадковій справі №13/2017.

До суду звернувся позивач з клопотанням про забезпечення позову по зазначеній цивільній справі, в якому просить суд накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно, яке зареєстровано на праві власності за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви позивача, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повязанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, в заяві відсутня інформація на яке саме майно слід накласти арешт, чи існує взагалі таке майно, та дані, які б підтверджували наявність ризиків, що призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки відповідно до поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій приватного нотаріусу незаконними та правочину нікчемним, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення суддею, проте може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги в порядку встановленому ст. 354 та п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Л.С. Єршова