Справа № 604/479/18
Провадження № 2/604/242/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Сташківа Н.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Підволочиської селищної ради Тернопільської області, юридична адреса: смт. Підволочиськ вул. Шептицького,4, Підволочиського району Тернопільської області про визнання праваспільної сумісної власності, визначення частки із спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися в суд із позовною заявою до Підволочиської селищної ради Тернопільської області про визнання за ними права власності на квартиру № 14 у будинку 7, що розташований по вул. Морозенка в смт. Підволочиську Тернопільської області, зокрема за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки зазначеної квартири, за ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 1/4 частці.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14 травня 1993 року органом приватизації селищної Ради народних депутатів на підставі розпорядження № 91 від 14 травня 1993 року видано свідоцтво про право власності на житло,- на квартиру під № 14, у будинку 7 по вул. Морозенка в смт. Підволочиськ. Згідно даного свідоцтва співвласникам квартири є ОСОБА_4, (після розірвання шлюбу ОСОБА_2,) ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, та ОСОБА_7, яким, виходячи із кількості осіб, належало по 1/5 частці. Рішенням Підволочиського районного суду № 2-31 від 16 лютого 2007 року ОСОБА_6 визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням і був виключений зі спільної власності квартири АДРЕСА_1. У звязку із зазначеними обставинами співвідношення часток інших співвласників квартири змінилося, проте рішенням суду не перераховані. Після смерті ОСОБА_5, померлого 06 січня 2014 року, його частку у квартирі за законом успадкувала дружина ОСОБА_1 Враховуючи те, що в позасудовому порядку здійснити реєстрацію належних їм часток, позивачі не можуть, що позбавляє їх вільно розпоряджатися належним їм майном, просять позов задовольнити.

В судове засідання позивачі не зявилися, подали заяву, згідно якої змінили позовні вимоги, просять визнати за ними право спільної сумісної власності на 1/5 частку квартири № 14 у будинку № 7, що розташований по вул.. Морозенка в смт. Підволочиськ Тернопільської області, та визначити частки із спільної сумісної власності 1/5 частки квартири кожному із співвласників у розмірі по 1/15 частці. Справу просять розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача Підволочиської селищної ради Тернопільської області всудове засідання не зявилися, однак подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнають, просять справу розглянути без їх участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти:

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого в смт. Підволочиськ 14 травня 1993 року органом приватизації селищної ради народних депутатів квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2, належить на праві спільної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 по 1/5 частці.

Рішенням Підволочиського районного суду від 16 лютого 2007 року № 2-31-07 ОСОБА_6 визнано таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3. Свідоцтво про право власності на житло від 14 травня 1993 року АДРЕСА_4. Підволочиськ визнано частково недійсним, виключаючи із спільної сумісної власності даної квартири 1/5 частку ОСОБА_6

ОСОБА_5 помер 06 січня 2014 року в смт. Підволочиськ Підволочиського району, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1- ИД № 162378, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції, актовий запис №1.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла дружина померлого ОСОБА_1, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 листопада 2017 року НМХ 543517 на 1/5 частку квартири під № 14 в будинку № 7 по вулиці Морозенка в смт. Підволочиськ.

Таким чином судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є співвласниками квартири під № 14 в будинку № 7 по вулиці Морозенка в смт. Підволочиськ, яким згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 травня 1993 належало по 1/5 частці. 1/5 частку квартири, що належала ОСОБА_5, померлому, 06 січня 2014 року, після його смерті успадкувала дружина ОСОБА_1 Разом з тим, після набрання рішенням Підволочиського районного суду № 2-31/07 від 16 лютого 2007 року залишилась нерозділеною 1/5 частка квартири, у звязку з чим позивачі не мають можливості в позасудовому порядку здійснити реєстрацію належних їм часток, а відтак і вільно розпоряджатися належним їм майном.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як передбачено ч.1, 3 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у звязку із смертю власника.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог, у зв'язку з чим право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 317, 321, 328, 355, 356, 357, 358 ЦК України ст.ст. 2,4,5, 7,9,10,77, 79, 80, 89,211,247, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, жительки смт. Підволочиськ вул.. Чорновола,8, Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_5, ОСОБА_3, жительки смт. Підволочиськ вул. Чорновола,8, Підволочиського району Тернопільської області, до Підволочиської селищної ради Тернопільської області, юридична адреса: смт. Підволочиськ вул. Шептицького,4, Підволочиського району Тернопільської області про визнання праваспільної сумісної власності, визначення частки із спільної сумісної власності -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на 1/5 частку квартири № 14 у будинку №7, що розташований по вул. Морозенка в смт. Підволочиськ Тернопільської області.

Визначити ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, по 1/15частці із спільно сумісного майна - 1/5 частки квартири № 14 у будинку №7, що розташований по вул. Морозенка в смт. Підволочиськ Тернопільської області кожному.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_8