АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1381/18Головуючий по 1 інстанції Олійник М.Ф.
Категорія: 19, 27 Доповідач в апеляційній інстанції Сіренко Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Бондаренка С.І., Сіренка Ю.В., Храпка В.Д.

секретар: Чуйко А.В.

учасники справи:

позивач - ПАТ «КБ «Експобанк»,

відповідачі - ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2016 року у складі судді Олійника М.Ф.,-:

в с т а н о в и в :

У червні 2011 року ПАТ «КБ «Експобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви зазначили, що 23 листопада 2007 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 33 500 дол. США строком користування до 22 листопада 2014 року зі сплатою 12 % річних.

Також 23 листопада 2007 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_6 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями позичальника перед банком як солідарний боржник.

Кредитні зобов'язання належним чином не виконані, розмір заборгованості становить 66247,11 дол. США та 25 581 грн. 94 коп., яку банк просив стягнути на свою користь з відповідачів.

Заочним рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 13 березня 2012 року позов було задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_7, ОСОБА_6 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 554 631,36 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Правління Національного банку України від 22 січня 2015 року № 41 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 січня 2015 року про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Експобанк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У подальшому ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 29 березня 2016 року заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 13 березня 2012 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позичальник у справі помер, правонаступники відсутні, оскільки відсутні відомості про прийняття спадщини. Поручитель за умовами договору поруки не може самостійно, без наявності нового боржника в зобов'язанні, нести відповідальність за кредитним договором.

У липні 2017 року ПАТ «КБ «Експобанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2016 року у повному обсязі та залишити в силі заочне рішення від 13 березня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь банку заборгованості в сумі 554 631 грн. 36 коп. Також скаржник просив залучити ОСОБА_6, як правонаступника відповідача у справі, та стягнути з неї заборгованість у сумі 554 631 грн. 36 коп.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що поручитель звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення лише після смерті позичальника. Поручитель не повідомив банк про зміну свого місця проживання, чим порушив вимоги ст. 523 ЦК України про місце виконання зобов'язання. Поручитель знав про наявність договору поруки, оскільки 6 жовтня 2015 звернувся до банку із заявою про надання його примірника та розрахунку здійснених по кредитному договору платежів, а також здійснював часткове погашення кредитної заборгованості протягом 2015 та 2016 років. Вказане, на думку скаржника, свідчить про незаконність скасування заочного рішення суду, так як поручитель знав про його ухвалення. Позичальник помер уже після ухвалення заочного рішення у даній справі, отже саме його належить виконувати, оскільки ним встановлено солідарний обов'язок поручителя стосовно сплати на користь банку кредитної заборгованості. Суд не мав повноважень скасувати судове рішення, яке набрало законної сили, у зв'язку зі смертю відповідача. Суд не дослідив ані кредитний договір, ані договір поруки, п.4.3 якого встановлено продовження строку його дії у разі переведення боргу на іншу особу або у разі зміни розміру кредиту. Пунктом 32 постанови пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що поручитель приймає на себе зобов'язання за кредитним договором у разі, зокрема, смерті боржника, якщо це встановлено договором поруки. Згідно норм ЦК України поручитель може виконати зобов'язання замість боржника. Правонаступником боржника є його дружина - ОСОБА_6, яка прийняла спадщину після смерті позичальника, так як проживала разом з ним на момент відкриття спадщини.

Заслухавши відповідача ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до відхилення.

Судом встановлено, що 23 листопада 2007 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кошти у розмірі 33 500 дол. США зі сплатою 12 % річних строком користування до 22 листопада 2014 року.

У рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та ОСОБА_6 23 листопада 2007 року був укладений договір поруки, за умовами якого остання поручилась перед ПАТ «КБ «Експобанк» за виконання ОСОБА_5 договору кредиту.

Взяті на себе кредитні зобов'язання ОСОБА_5 належним чином не виконував.

Заборгованість за кредитним договором становить 66 247,11 дол. США і 25 581 грн. 94 коп., а саме: 19 623,31 дол. США заборгованість за кредитом, 12 050,48 дол. США прострочена заборгованість за кредитом, 65,80 дол. США нараховані проценти, 9 830,21 дол. США прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 10 478 грн. 51 коп. прострочена заборгованість за нарахованою комісією, 12 741,99 дол. США пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 11 935,92 дол. США пеня за несвоєчасне повернення нарахованих процентів, 15 103 грн. 43 коп. пеня за несвоєчасне повернення комісії.

ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто після звернення ПАТ «КБ «Експобанк» до суду з даним позовом, відповідач ОСОБА_5 помер.

21 грудня 2015 року Першою київською державною нотаріальною конторою за претензією ПАТ «КБ «Експобанк» від 23 листопада 2015 року про обов'язок спадкодавця було заведено спадкову справу № 1529/2015 щодо майна померлого ОСОБА_5

Заяви про прийняття спадщини від спадкоємців померлого ОСОБА_5 не надходили.

У справі, що переглядається, районний суд, встановивши, що спірні правовідносини допускають правонаступництво та врахувавши, що на поручителя не можна покласти відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у зв'язку з тим, що відсутні правонаступники позивача, прийшов до обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Банку.

Разом з тим по справі встановлено, що ОСОБА_6 є дружиною померлого боржника ОСОБА_5

Згідно із частинами третьою та четвертою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у частинах третьої, четвертої статті 1268, статті 1269 ЦК України.

З відповіді КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» від 28 серпня 2018 року №431-3964, яка обслуговує будинок за адресою АДРЕСА_1, вбачається, що на підприємстві відсутня інформація щодо фактичного проживання ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1, в якій був зареєстрований ОСОБА_5 на день смерті.

Таким чином, встановивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2, після звернення ПАТ «КБ «Експобанк» до суду з цим позовом, відповідач ОСОБА_5 помер, колегія суддів перевірила та встановила, що ОСОБА_6 не проживала разом із померлим боржником, спадщину після смерті ОСОБА_5 відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 1268 ЦК України не приймала та будь-яких інших дій, що свідчать про прийняття нею спадщини не вчиняла.

Згідно п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних зобов'язань» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки.

Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

Пункт 4.3 Договору поруки від 23 листопада 2007 року передбачає, що порука не припиняється у разі переведення боргу на іншу особу або у разі зміни розміру кредиту.

Проте, у даному випадку переведення боргу на іншу особу не відбулося, адже доказів прийняття спадщини після смерті позичальника суду надано не було.

Крім того, у Договорі поруки не передбачене зобов'язання поручителя відповідати за будь-якого нового боржника у разі смерті позичальника.

Отже, поручитель за таких обставин не може нести відповідальності за кредитними зобов'язаннями, оскільки позичальник помер, а його заборгованість до інших осіб не перейшла.

Враховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи судом встановлені вірно, колегія суддів вбачає, що постановлене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» залишити без задоволення.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2016 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 4 жовтня 2018 року.

Судді: С.І.Бондаренко

Ю.В.Сіренко

В.Д.Храпко