У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/4 частини доходів боржника на кожну дитину.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З заяви про видачу судового наказу та доданих документів встановлено, що заявник просить видати судовий наказ на стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/4 частини доходів боржника на кожну дитину, тоді як, на двох дітей передбачено аліменти у розмірі 1/3 частини доходів боржника.

Як вбачається з норми ст. 161 ЦПК України, заявлена заявником вимога не передбачена.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

Роз'яснити заявнику його право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: