КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.
Єдиний унікальний номер справи № 753/16/18-2-4628/09
Апеляційне провадження №22ц/824/1085/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою «Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2010 року задоволено позов ВАТ «Універсал Банк». Стягнуто солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 199 162 ,66 грн , судові витрати в розмірі 1 950 грн .

ОСОБА_2 21 грудня 2017 року подав заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Вимоги заяви обґрунтовував тим, що за заявою стягувача (ПАТ «Універсал Банк») ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року видано дублікат виконавчого листа. В подальшому, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року визначено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання три роки.

Як зазначає ОСОБА_2 про виконавчий документ йому стало відомо 13 грудня 2017 року, під час складання акту державним виконавцем.

Як зазначає ОСОБА_2, згідно договору поруки від 19 травня 2008 року, він поручався відповідати за неналежне виконання зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором .

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 помер.

У зв'язку із смертю позичальника ОСОБА_3 та припинення основного зобов'язання , і за відсутності згоди поручителя ОСОБА_2 відповідати за нових боржників (спадкоємців ОСОБА_3), заявник вважає що відсутні підстави для стягнення з нього боргу за кредитним договором, просив визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Визнано дублікат виконавчого листа № 2-673/10 від 08 жовтня 2010 року таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з ухвалою суду, стягував ПАТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви. У скарзі зазначено, що суд не врахував ту обставину ,що договірні правовідносини перейшли у площину виконання судового рішення, а на стадії виконавчого провадження заявник має процесуальний статус солідарного боржника, а не поручителя. Враховуючи, що рішення залишається невиконаним, боржник ОСОБА_2 ухиляється від його виконання, просили в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого врядування , підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ч.ч.1 -3 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Як видно із матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 січня 2010 року задоволено позов ПАТ «Універсал Банк». Стягнуто солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 199 162,66 грн, судові витрати в розмірі 1 950 грн ( а.с. 81-83).

Виконавчий лист виданий 08 квітня 2010 року. Державним виконавцем 07 липня 2010 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Постановою державного виконавця від 19 серпня 2014 року повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ( а.с. 102).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року за заявою ПАТ «Універсал Банк» видано дублікат виконавчого листа (а.с. 106-107.)

В подальшому, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року виправлено описку в ухвалі від 19 серпня 2015 року і вказано строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання три роки (а.с. 117).

ОСОБА_2 21 грудня 2017 року подав заяву про визнання виконавчого документу таким , що не підлягає виконанню (а.с. 132-134).

Відповідач (боржник) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 169, 172 «а»).

Заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, подала ОСОБА_4 - мати ОСОБА_3 (а.с. 172).

За правилом ч.3 ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 608 ЦК України «зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.» Отже, якщо є спадкоємці, які вступили в спадщину, вони можуть виконати зобов'язання перед банком. Після вступу у спадщину відбувається заміна боржника у кредитному зобов'язанні і таким чином воно не припиняється.

Згідно із ст.. 523 ЦК України «порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.» Тобто, порука за спадкоємця може бути тільки добровільною, в противному випадку після заміни боржника у зобов'язанні раніше існуюча порука припиняється.( ВССУ справа № 557/950/15ц від 14 грудня 2016 року )

Якщо в договорі відсутні згода поручителя забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, то порука припиняється зі смертю позичальника . Таким чином, на поручителя покладається обов'язок з погашення заборгованості в разі смерті боржника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину і згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в договору поруки.

Як видно із договору поруки (а.с. 16-18) ОСОБА_2 зобов'язувався відповідати перед кредитором за невиконання ОСОБА_3 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 012-2008-1556 від 19 травня 2008 року. Будь-яких доказів, що ОСОБА_2 поручався відповідати за нових боржників (спадкоємців ОСОБА_3) матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України після прийняття спадщини кредит погашають спадкоємці однією сумою або періодичними платежами в межах вартості отриманого майна.

Доводи апелянта що ОСОБА_2 має інший процесуальний статус, оскільки рішення знаходиться на виконанні, не ґрунтуються на вимогах закону.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву ОСОБА_2, вірно виходив із того, що за відсутності згоди поручителя відповідати за зобов'язанням інших боржників (спадкоємців ОСОБА_3), виконавчий документ не підлягає виконанню.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає ,що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою , підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 371, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови буде виготовлений не пізніше 07 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді