Номер провадження: 22-ц/785/4610/18
Номер справи місцевого суду: 1524/2-1017/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 В
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Ковязіної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Єгорівської сільської ради, відділу Держкомзему в Роздільнянському районі Одеської області про встановлення факту володіння та визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 листопада 2012 року (суддя Теренчук Ж.В.),

встановив:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, просила встановити факт володіння та визнання права власності на спадкове майно за законом, а саме на земельну ділянку №1548 для ведення садівництва площею 0,060 га, розташованої на території ОСМ «Христинівський» Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала ОСОБА_5, померлій 15 вересня 2006 року на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія ОД №202128, і яку прийняв в спадщину ОСОБА_6, померлий 19.04.2011 року.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 листопада 2012 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності по праву спадкування за законом на земельну ділянку №1548 для ведення садівництва площею 0,060 га, розташовану на території ОСМ «Христинівський» Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала ОСОБА_5, померлій 15 вересня 2006 року на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія ОД №202128, і яку прийняв в спадщину ОСОБА_6, померлий 19.04.2011 року. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, інших спадкоємців не має, тому прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені належними доказами.

Вказане рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3, особа, яка участь у справі не приймала, через представника ОСОБА_4

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки оскаржуване судове рішення ухвалено відносно земельної ділянки, яка належить апелянту на праві власності.

Зазначено, що ОСОБА_3 на підставі державного акту ЯЖ №314776 є власником спірної земельної ділянку по вул. Пята №1548 для ведення садівництва площею 0,060 га, розташованої на території ОСМ «Христинівський» Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:1258, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01 від 07 жовтня 2008 року. Тому оскаржуваним рішенням суду вирішено права та обовязки апелянта.

Інші сторони судове рішення не оскаржували.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Сторони в судове засідання не зявилися. Про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 247 та ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Проте погодитись з такими висновками районного суду колегія суддів не може, оскільки суд внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права дійшов цього висновку без всебічного, повного й обґрунтованого з'ясування дійсних обставин справи, а надані докази по справі оцінені судом першої інстанції односторонньо.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або держави та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це.

Даний висновок знайшов своє відображення в абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі».

Згідно ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Встановлено, матеріалами справи підтверджено, що предметом позову є земельна ділянка №1548 для ведення садівництва площею 0,060 га, розташованої на території ОСМ «Христинівський» Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області

Оскаржуваним судовим рішенням визнано за позивачем право власності по праву спадкування за законом на земельну ділянку №1548 для ведення садівництва площею 0,060 га, розташовану на території ОСМ «Христинівський» Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала ОСОБА_5, померлій 15 вересня 2006 року на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія ОД №202128, і яку прийняв в спадщину ОСОБА_6, померлий 19.04.2011 року.

Проте, суд першої інстанції при вирішені спору не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 на підставі державного акту ЯЖ №314776 є власником спірної земельної ділянки по вул. Пята №1548 для ведення садівництва площею 0,060 га, розташованої на території ОСМ «Христинівський» Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:1258, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01 від 07 жовтня 2008 року (а.с.114-117).

За таких обставин оскаржуваним судовим рішенням вирішено права та обовязки ОСОБА_3, яка повинна бути залученою до участі у справі (ст. ст. 50, 51 ЦПК).

Внаслідок цього суд першої інстанції не визначився з колом осіб, які підлягали залученню до участі в ній в якості належного відповідача, порушив принцип змагальності сторін, згідно якому сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, як це передбачено ст. 12 ЦПК України.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального права, тому рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ч. 1 п. 3, 4 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Скасування рішення в такому випадку не позбавляє права позивача на пред'явлення позову до осіб, які мають відповідати за цим позовом.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 листопада 2012 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Єгорівської сільської ради, відділу Держкомзему в Роздільнянському районі Одеської області про встановлення факту володіння та визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 31 жовтня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

ОСОБА_7