Ухвала

Іменем України

11 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 442/5168/16-ц

провадження № 61-45238ск18

Верховний Суд у складі колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду із позовом та з врахуванням збільшених позовних вимог просить зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 усунути джерело підмокання її стіни шляхом демонтажу ванни та водяних і каналізаційних труб з сумісної стіни квартири АДРЕСА_1; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 3 076 грн матеріальної шкоди, 10 000 грн моральної шкоди та 7 767,60 грн судових витрат. В обґрунтування позову покликається на те, що їй на підставі договору дарування належить 1/2 ідеальна частина житлового будинку АДРЕСА_1. Друга половина вказаного будинковолодіння належить відповідачам по справі. Відповідачі самочинно, без належних дозвільних документів та проекту, облаштували у своїй частині будинку ванну. З цього часу її стіна, за якою знаходиться ванна, систематично замокає. На звернення позивачки до сусідів щодо усунення замокання її стіни та відшкодування збитків, останні ігнорують. Крім цього, посилається на те, що факт замокання її стіни пов'язано із облаштуванням ванної кімнати відповідачами по справі, що стверджується актом заливу житлового приміщення від 1 серпня 2016 року, складеним керівником МПП «Водоремонтник». Також в обґрунтування вимог посилається на висновок, складений судовим експертом ОСОБА_5, а також висновок № 3573, складений 26 грудня 2017 року судовим експертом ОСОБА_6

Згідно вказаних висновків причиною замокання може бути облаштування ванни, при цьому жодних інших причин експертиза не встановила. З вищевикладеного слідує, що саме порушення ДБН призвели до завдання шкоди її майну. Поряд з тим, внаслідок протиправних дій відповідачів позивачка понесла матеріальні витрати та зазнала моральної шкоди, яку оцінює в 10 000 грн., що і просить стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 лютого 2018 року скасовано.Постановлено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 3 076 грн, моральну шкоду в розмірі 1 000 грн, витрати за проведення експертизи в розмірі 7 016,60 грн, за оплату судового збору 1 255 грн, за посвідчення довіреності 200 грн та правничу допомогу 1 000 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

2 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Предметом позову в даній справі є вимога про відшкодування шкоди у сумі 13 076 грн та 7 767,60 грн судових витрат, ціна якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в цій частині справає малозначною в силу закону.

Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2на постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко