Провадження №2/523/825/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю представника позивача, адвоката ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2, представника відповідача, адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.08.2017 року о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Сахарова, 20 в м. Одесі, при виїзді з двору, не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, та скоїла із ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Вищевказані факти підтверджуються Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2017 року, згідно якої ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ремонтної калькуляції №9144 від 20.09.2017 року наданою фірмою «Емералд Моторс» (м. Одеса, пр.. ОСОБА_5, 2), вартість ремонту автомобіля, який належить ОСОБА_4 становить 303 259, 36 гривень. Крім того, позивач поніс витрати на підготовку вказаного висновку у розмірі 1 500 гривень та послуги евакуатора у розмірі 700 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями. Вищевказану суму матеріальної шкоди позивач просить стягнути з відповідача.

Окрім того, позивач відчув душевні страждання пов'язані з повним перетворенням життєвих можливостей, оскільки сам факт ДТП приніс позивачу хвилювання та страждання. У звязку з пошкодженням транспортного засобу він вимушений був вживати дії повязані з отриманням страхового відшкодування, звертатися до страховика. В звязку з чим, позив просить стягнути з відповідачки моральну шкоду у розмірі 10000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. В той же час, вона не заперечувала того факту, що позивач від страхової компанії «Уніка» отримав страхове відшкодування у розмірі 100000 гривень.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково та пояснила, що визнає позовні вимоги в частині матеріальної шкоди у розмірі 23220 гривень, тобто різницею між сумою матеріальної шкоди, яка була визначена в оцінці, яка була проведена страховою компанією, а також сумою страхового відшкодування, яке було виплачено страховою компанією. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди вона не визнала у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 31.08.2017 року о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Сахарова, 20 в м. Одесі, при виїзді з двору, не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, та скоїла із ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Вищевказані факти підтверджуються Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2017 року, згідно якої ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже вина відповідача у спричинені позивачу матеріальної шкоди є доведеною.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У відповідності до ч. 1,2 ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, оскільки відповідач не довів обставини, що включають його вину у завданні шкоди позивачу, то він повинен відшкодувати заподіяну шкоду.

Відповідно до звіту №9144 від 31.08.2017р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу СПД ОСОБА_6, вартість матеріальної шкоди, яка була спричинена власнику автомобіля НОМЕР_2 становить суму у розмірі 156317 гривень 07 копійок. (а.с. 9-21)

Представник відповідача вважав, що звіт №9144 від 31.08.2017р про визначення матеріального збитку не можна вважати належним доказом, оскільки СК «Уніка» був замовлено проведення автотоварознавчого дослідження, яке виконало ТОВ „Хавк Холдинг № 30905170 від 18.09.2017р., згідно якого сума матеріальної шкоди становила 123220 гривень 61 копійка. (а.с. 119-133)

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час підготовчого судового засідання, суд розяснив представнику відповідача про можливість подати до суду заяву щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи, або надати висновок експерта, що підтверджує наявність іншого розміру матеріального збитку.

Однак, ані представник відповідача, ані сам відповідач, не надав до суду жодного доказу, що розмір матеріальної шкоди, який був встановлений у звіті №9144 від 31.08.2017р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу СПД ОСОБА_6, є необґрунтований.

Ухвалою суду від 02.11.2017р. суд відкрив провадження по справі, а ухвалою суду від 24.01.2018р. суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до розгляду по суті.

В процесі розгляду справи по суті, а саме 20.09.2018р. представник відповідача просив залучити до справи копію автотоварознавчого дослідження яке виконало ТОВ „Хавк Холдинг № 30905170 від 18.09.2017р.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідач направив відзив по справі, в якому зазначив інформацію про те, що позивач отримав страхове відшкодування від страхової компанії «Уніка», однак у відзиву взагалі не посилався на наявність іншого автотоварознавчого дослідження.

Згідно ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В звязку з тим, що відповідачка, а також її представник не надали суду пояснень щодо поважності пропуску подачі вищевказаного доказу, ухвалою суду від 20.09.2018р. в судовому засіданні було відмовлено у прийнятті вищевказаного доказу, що внесено до протоколу судового засідання, однак відповідачка направила вищевказаний доказ поштою до суду.

Згідно ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже суд не може прийняти до уваги поданий відповідачкою доказ, а саме копію автотоварознавчого дослідження яке виконало ТОВ „Хавк Холдинг № 30905170 від 18.09.2017р..

В той же час, суд вважає розяснити сторонами, що згідно п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» може бути розцінений судом лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці.

Таким чином, у разі якщо б зі сторони відповідачки, або її представника відповідача надійшла своєчасно копія автотоварознавчого дослідження, то наявні в справі автотоварознавчі дослідження мали би однакову юридичну силу, тобто як письмові докази.

В той же час, зважаючи на той факт, що відповідачка, а також її представник після розяснення судом можливості подачі клопотання про призначення судової автотоварознавої експертизи не виявили бажання його подавати, то суд, вважає, що відповідачем не доведено обставин неправильності висновку, на які вона посилались у своєму відзиву.

Позивачем в якості докази наявності матеріальної шкоди надана ремонтна калькуляція №9144 від 20.09.2017 року, яка підготовлено ТОВ «Емералд Моторс» (м. Одеса, пр.. ОСОБА_5, 2), згідно якої вартість ремонту автомобіля, який належить ОСОБА_4 становить 303 259, 36 гривень.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Однак позивачем не надано суду жодного фінансового документу квітанції каси, фіскального чеку, платіжного доручення тощо, що підтверджують сплату позивачем суми у розмірі 303 259 гривень 36 копійок. (а.с. 32-34)

В звязку з чим, суд вважає, що позивач не довів суду про наявність матеріальних збитків у саме у розмірі 303 259 гривень 36 копійок.

Отже єдиним належним доказом розміру матеріальної шкоди звіті №9144 від 31.08.2017р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу СПД ОСОБА_6., в якому встановлено, що вартість матеріальної шкоди, яка була спричинена власнику автомобіля НОМЕР_2 становить суму у розмірі 156317 гривень 07 копійок. (а.с. 9-21)

Судом також встановлено, що згідно позивач отримав від СК «Уніка» страхове відшкодування у розмірі 100000 гривень, що не заперечувала в судовому засіданні представник позивача.

Частиною 1 ст. 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На підставі викладеного, розмір матеріальної шкоди становить різницю між розміром матеріальної шкоди, який встановлений автотоварознавчим дослідженням 156317 гривень 07 копійокта страховим відшкодування 100000 гривень, що становить суму у розмірі 56317 гривень 07 копійок, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на підготовку висновку у розмірі 1 500 гривень та послуги евакуатора у розмірі 700 гривень, оскільки вищевказані витрати позивач був змушений здійснити для відновлення порушеного права. (а.с. 35-36).

Позивач також просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. При цьому, позивач посилається на те, що в момент дорожньо-транспортної пригоди, він отримав величезний стрес, він тривалий час не мав можливості використовувати автомобіль за цільовим призначенням, що завдало значних незручностей для нього особисто та членів сімї.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає, що діями відповідача були заподіяні моральні страждання позивачу, а саме, у позивача був порушений звичайний спосіб життя, пов'язаний з експлуатацію автомобіля, він був позбавлений можливості використовувати автомобіль за призначенням, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя.

Суд, з урахуванням принципів співмірності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 4000 гривень.

Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України стягується з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,23, 1166,1167,1187,1194 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки ОСОБА_7 Федерації, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 18, кв. 72, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 б. 17, іпн. НОМЕР_3)

на користь ОСОБА_4 (що зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 б. 27, кв. 93) суму матеріальної шкоди у розмірі 56317 гривень 07 копійок, витрати за надання послуг евакуатора у розмірі 700 гривень, витрати за проведення автотоварознавче дослідження у розмірі 1500 гривень, моральну шкоду у розмірі 4000 гривень, судовий збір у розмірі 625 гривень 17 копійок, а всього суму у розмірі 63142 гривень 24 копійки.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Суддя Повний текст рішення складено та підписано 05.11.2018р.