Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2018 Справа №607/9476/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третіх осіб ОСОБА_4, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Наталії Василівни про визнання довіреності та договору дарування недійсними та скасування реєстраційного запису, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5, третіх осіб ОСОБА_4, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Наталії Василівни про визнання довіреності та договору дарування недійсними та скасування реєстраційного запису. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 4 лютого 2009 року її бабуся, ОСОБА_7, заповіла усе своє майно після її смерті двом онукам, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_5, про що був складений заповіт який був відповідно посвідчений державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Дзюбановською О.І. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 6-153. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7, померла та після її смерті позивачу стає відомо, що померла через представника за довіреністю ОСОБА_4 подарувала двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 саме ОСОБА_5 згідно договору дарування, який 28.10.2014 року посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Кузьмович Н.В. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 5535. Вважає, що відповідач ввела ОСОБА_7 в оману щодо правової природи договору дарування, оскільки її бабуся ніколи не мала наміру міняти заповіту, тим паче давати доручення на укладання договору дарування. Також зазначає, що ОСОБА_4 не є близькою особою для її бабусі ОСОБА_7 та їх сім'ї, що довіреність та договір дарування укладений через три дні після видачі довіреності посвідчені одним і тим же нотаріусом, додатково підтверджує той факт, що довіреність та договір дарування не відповідали внутрішній волі ОСОБА_7 За вказаних обставин просить визнати недійсною довіреність яка видана ОСОБА_4 від імені ОСОБА_7 25.10.2014 року зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за № 5503 Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Кузьмович Н.В., визнати недійсним договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 укладеного від імені «Дарувальника» ОСОБА_7 представником ОСОБА_4 28.10.2014 року на користь «Обдарованої» ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 5535 Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Кузьмович Н.В. та скасувати реєстраційний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 01 про право власності ОСОБА_5 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності 7482508, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28.10.2014 року. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просять його задовольнити, також просять суд не брати до уваги висновок експерта складений за ухвалою суду про призначення почеркознавчої експертизи та відхилити його як доказ при прийнятті рішення у даній справі. Відповідач ОСОБА_5 подала суду заперечення на позов в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю позовних вимог, також вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснив, що позов є безпідставний, оскільки дарування квартири повністю відповідало волі ОСОБА_7, однак остання була не ходяча у зв'язку з чим у встановленому законом порядку довірила йому представляти її інтереси, щодо укладення договору дарування підписавши відповідну довіреність у присутності нотаріуса.

Третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Н.В. подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, а також письмове пояснення в якому зазначила, що Довіреність від імені ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_4 на укладення та підписання договору дарування квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, була посвідчена нею 25 жовтня 2014 року за ресстровим №5503, за місцем фактичного місця перебування ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що довіритель через вік і травму стегна не змогла з'явитись до приміщення, яке є її робочим місцем за адресою: м. Тернопіль, вул.Й.Сліпого, буд. 7, мінус 1 поверх. Приїхавши за адресою: АДРЕСА_1, вона встановила особу ОСОБА_7 за поданим паспортом, її дієздатність, поспілкувалась з нею, розпитувала її (чому вона викликала нотаріуса, з якою метою, на що вона відповіла, що хоче подарувати свою квартиру внучці ОСОБА_5 (доньці її померлого сина), говорила про те, що вона дуже любить свою внучку, вона її пояснила, що договір дарування квартири є безоплатним, що внучка не зобов'язана її утримувати та доглядати, що після дарування квартири ОСОБА_7 вже не буде її власником, пояснила зміст ст.ст. 203.213. 214, 244, 247, 248, 249, 1000 Цивільного кодексу України щодо поняття довіреності, форми, строків, припинення представництва за довіреністю, скасування довіреності відмови представника від вчинення дій, які були визначені довіреністю. ОСОБА_7 настояла на посвідченні вказаної довіреності і особисто зробила виклик, про що є запис в Журналі обліку викликів нотаріуса. Далі, на підставі особистої переконаності в результаті проведеної розмови роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії, переконаності у здатності цієї особи усвідомлювати значення вказаних нотаріальних дій (довіреності та договору дарування, їх наслідків та змісту, усвідомлення її роз'яснень, а також відповідності волевиявлення ОСОБА_7 щодо вчинення зазначених нотаріальних дій вона повернулась в контору, підготувала довіреність, і вдруге поїхала до ОСОБА_7. Переконавшись в усвідомленні її роз'яснень, а також відповідності волі і волевиявлення ОСОБА_7 дати довіреність на дарування квартири на ім'я внучки ОСОБА_5, підготовлену довіреність вона вручила ОСОБА_7, вона прочитала довіреність і її підписала в її присутності. Після чого вона посвідчила вказану довіреність, вписала інформацію в Реєстр для реєстрації нотаріальних дій і дала на підпис довірителю ОСОБА_7, про що вона і розписалась. Приїхавши в контору, вказану довіреність вона зареєструвала в ЄРД. Також зазначила, що Договір дарування квартири, посвідчений нею 28 жовтня 2014 року за реєстром №5535, був посвідчений з дотриманням положень і норм Цивільного кодексу України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закону України «Про нотаріат».

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

02 лютого 2009 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Дзюбановською О.І. за №6-153 посвідчено заповіт ОСОБА_7, яка на випадок її смерті, все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, яке буде належати їй на день смерті, а також все те, на що за законом вона матиме право, заповіла в рівних частках ОСОБА_5 та ОСОБА_1. 25 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Н.В. за ресстровим №5503 посвідчено Довіреність від імені ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_4 на укладення та підписання договору дарування квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана довіреність нотаріально посвідчена за місцем фактичного місця перебування ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що довіритель через вік і травму стегна не змогла з'явитись до приміщення, яке є робочим місцем нотаріуса. Згідно змісту зазначеної довіреності нотаріусом роз'яснено довірителю ОСОБА_7 зміст ст.ст. 203, 213, 214, 244, 247, 248, 249, 1000 Цивільного кодексу України щодо поняття довіреності, форми, строків, припинення представництва за довіреністю, скасування довіреності відмови представника від вчинення дій, які були визначені довіреністю. У графі «Підпис» даної довіреності міститься запис рукописним способом « ОСОБА_7». Згідно Журналу обліку викликів нотаріуса, за порядковим №5503 міститься запис про виклик нотаріуса за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_7 у зв'язку з станом здоров'я останньої. Виконана дія нотаріусом є довіреність. У відповідній графі Журнал містить рукописний підпис «ОСОБА_7». 28.10.2014 року Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Кузьмович Н.В. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 5535 Договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_4 укладеного від імені «Дарувальника» ОСОБА_7 представником ОСОБА_4 на користь «Обдарованої» ОСОБА_5. Згідно Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 28.10.2014 року за реєстраційним записом № 01 зареєстровано право власності ОСОБА_5 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності 7482508.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно 249 Цивільного кодексу України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Згідно статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Відповідно до частини першої та третьої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно частини першої статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Законодавцем у частині першій статті 717 Цивільного кодексу України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Частиною 2 статті 719 ЦК України обумовлено, що договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Частиною п'ятою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із статями 80 і 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку, - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення. За клопотанням позивача ухвалою суду від 22.12.2017 року призначено судову почеркознавчу експертизу. Згідно складеного експертом ТВ КНДІСЕ І.Є. Заблоцьким, висновку за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №1332/133/17-22 від 26.04.2018 року, підпис від імені ОСОБА_7 та рукописний текст на оригіналі довіреності, яка видана на ім'я ОСОБА_4 та посвідчена 25.10.2014 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Н. В., реєстраційний номер № 5503, виконано ОСОБА_7. Підпис та запис у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Н.В. за реєстраційним номером 5503 від 25.10.2014 про видачу довіреності ОСОБА_4 в колонці 7 "підписи осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії" виконано ОСОБА_7. Допитаний в судовому засіданні експерт Заблоцький І.Й. підтримав висновок судово-почеркознавчої експертизи №1332/133/17-22 від 26.04.2018 року. Суд критично оцінює твердження сторони позивача, що висновок експерта №1332/133/17-22 від 26.04.2018 року викликає сумніви, оскільки на думку суду висновком експерта підтверджено, що саме довіритель ОСОБА_7 підписала оспорювану довіреність від 25.10.2014 року, а спосіб підписання - підпис чи пропис прізвища не має суттєвого значення враховуючи похилий вік довірителя. Позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що оскаржувані довіреність та договір дарування вчинялися ОСОБА_7 під впливом обману з боку відповідача, що нею неправильно сприймалися фактичні обставини правочину, що вплинуло на її волевиявлення, тобто не доведено обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третіх осіб ОСОБА_4, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Н.В. про визнання недійсними довіреності, договору дарування та скасування реєстраційного запису слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено в силу ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України статтями 15, 16, 20, 203, 204, 209, 215, 237, 239, 317, 319, 717, 719 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третіх осіб ОСОБА_4, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кузьмович Наталії Василівни про визнання недійсною довіреність яка видана ОСОБА_4 від імені ОСОБА_7 25.10.2014 року зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за № 5503 Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Кузьмович Н.В., визнати недійсним договору дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 укладеного від імені «Дарувальника» ОСОБА_7 представником ОСОБА_4 28.10.2014 року на користь «Обдарованої» ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 5535 Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Кузьмович Н.В. та скасувати реєстраційного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 01 про право власності ОСОБА_5 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, номер запису про право власності 7482508, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28.10.2014 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Головуючий суддяР. М. Грицак