Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/1607/18
Справа № 279/3569/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2018 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу №279/3569/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що відповідно до виконавчого листа по справі №2-512/2000 виданого Ємільчинським районним судом Житомирської області 17.07.2000 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3. З довідки розрахунку державного виконавця Коростенського відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області слідує, що розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.07.2018 року становить 34804, 45 гривень. За несвоєчасну сплату аліментів відповідач повинен нести відповідальність, передбачену ст.196 Сімейного кодексу України, у вигляді додаткової сплати неустойки ( пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Рішенням суду просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2013 року по 29.11.2017 року в розмірі 6575, 56 гривень.

12.09.2018 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 18.09.2018 року. У встановлений строк відповідач відзив на позов та будь-яких клопотань, пов"язаних з розглядом справи, не подав.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідач є платником аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Виконавчий лист №2-512/2000 перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції, виконавче провадження №38647908.

З довідки розрахунку відділу ДВС , наявного в справі, слідує, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2018 року становить 34804, 45 гривень.

Факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами та її розмір сторонами не оспорений.

Наявність заборгованості тягне відповідальність за прострочення сплати аліментів, передбачену ст.196 Сімейного кодексу України.

Так, згідно ч.1ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

З роз»яснень, викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " слідує, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст.196 Сімейного кодексу України, настає лише за наявності вини цієї особи; на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.196 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Суд вважає, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він є працездатним за віком, будучи обізнаним про свій обов"язок щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки не сплачував щомісячно в повному розмірі аліменти позивачу, не маючи при цьому будь - яких інших зобов"язань за виконавчими листами, оскільки на спростування зазначеного будь-яких доказів суду не подано.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справах № 6-1477цс15, № 6-1554цс16 з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов»язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 Сімейного кодексу України в редакції, що діяла до 08.07.2017 року, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Проведений позивачем детальний розрахунок неустойки ( пені) відповідачем не оспорений.

Враховуючи, що судом встановлено, що відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на корить позивача, з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, оскільки належних, допустимих та достовірних доказів про те, що несплата аліментів була зумовлена незалежною від нього обставиною суду подано не було, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Судові витрати у справі підлягають розподілу в порядку ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 274. 279, 354, 355 ЦПК України, ст.196 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6575 гривень 56 копійок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2013 року по 29.11.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок за ставками судового збору на день подачі позовної заяви.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду -якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: 11500, м.Коростень, вул. Південний пост, 28, Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: 11500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя :