РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його баба ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишила. Зазначає, що він єдиним є спадкоємцем законом майна померлої ОСОБА_3 та фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом із спадкодавицею до моменту її смерті. Іншими спадкоємцями за законом майна померлої ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2, 1959 р.н. та онук ОСОБА_2, 1980 р.н., однак вони у встановленому порядку відмовились від прийняття спадщини.

Із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право на спадщину у органах нотаріату.

Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивач в судове засідання подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в судове засідання подали до суду заяви в яких просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують щодо задоволення позову на користь ОСОБА_1.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис № 36, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

Із витягу з по господарської книги №19 за 2018 рік Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області встановлено, що ОСОБА_3 належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 підтверджується, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_3

В силу ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів спадкової справи №52/2014 встановлено, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Із досліджених судом заяв від 17.12.2014 року встановлено, що спадкоємці за законом ОСОБА_2, 1959 р.н. та ОСОБА_4 1980 р.н. від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у встановленому порядку відмовились.

Із постанови приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу від 18.04.2018 р. вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Одним із способів захисту цивільних прав ст. 16 ЦК України передбачає визнання права.

Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем п»ятої черги за законом вищевказаного будинковолодіння, фактично прийняв спадщину, а інші спадкоємці відмовились у встановлено порядку від прийняття спадщини та позов визнали, однак із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на дане майно не може оформити спадкові права, тому право власності позивача підлягає захисту шляхом його визнання за ним.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, ст. 1217, 1265 ЦК України суд,

в и р і ш и в :

позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1, який проживає по АДРЕСА_1 право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 04.10.2018 року.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук