АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8862/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/789/485/18 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

з участю секретаря - Танцюра О.В.

представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/8862/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 березня 2018 року, ухваленого суддею Сливка Л.М., повний текст якого складено 6 березня 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа Дім "Ріа" про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що через інтернет-ресурси відповідачем стосовно нього розповсюджується недостовірна інформація. Зокрема, 18 березня 2016 року на сторінці інтернет-видання «20 хвилин» міститься стаття під назвою «ОСОБА_4 та Синенький намагається знищити оборонний завод Тернополя», автором якої є ОСОБА_3 У вказаній статті викладена неправдива інформація щодо позивача: - «За вказівкою Російської Федерації двоголовий орел в особі Юхимця - Синенький (обленерго - власники брати Суркіси), повідомляють про відключення оборонного заводу від електропостачання» (абзац 1 статті). Аналогічна інформація відображена в статті на інтернет-сторінці ltdaily.info. Крім того, в статті викладено наступні тези відповідача: Допоки кращі сини України боронять державу на Сході від зовнішнього агресора, недобитки Партії Регіонів намагаються знищити оборонний завод в Тернополі. Наведена вище інформація безпосередньо стосується ОСОБА_4 та побудована у формі безпідставних звинувачень. Дана інформація також оприлюднювалася та поширювалася в соціальній мережі «Facebook» на сторінці користувача Taras Bilan. Розголос вказаної статті в різних інтернет-ресурсах спричинив численні звернення журналістів, що також позначилось на діловій репутації позивача.

Вважає, що ОСОБА_3 публічно, через інтернет-ресурси розповсюджує недостовірну інформацію, яка безпосередньо стосується його щодо нібито його антидержавницьких, антиукраїнських дій. Вказані дії відповідача порушують права позивача та підлягають захисту шляхом зобовязання ОСОБА_3 спростувати поширену ним недостовірну інформацію у такий самий спосіб, у який вона була поширена. Крім того, своїми протиправними діями, діючи свідомо та з прямим умислом, тим самим принижуючи честь та гідність, завдаючи шкоди діловій репутації, відповідач спричинив позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 40000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 6 березня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, принижує честь та гідність, завдає шкоди діловій репутації ОСОБА_4 інформацію, що була розповсюджена через інтернет-ресурси «20 хвилин» та в соціальній мережі «Facebook» на сторінці користувача Taras Bilan.

Зобовязано ОСОБА_3 публічно, в першу неділю після набрання рішенням суду законної сили, спростувати через інтернет-ресурс, зокрема на сторінці «20 хвилин» слова з назви: «ОСОБА_4 та Синенький намагаються знищити оборонний завод Тернополя» та слова зі статті «За вказівкою Російської Федерації двоголовий орел в особі Юхимця - Синенький (обленерго - власники брати Суркіси), повідомляють про відключення оборонного заводу від електропостачання».

Зобовязано ОСОБА_3 публічно, в першу неділю після набрання рішенням суду законної сили, спростувати в соціальній мережі «Facebook» на сторінці користувача Taras Bilan слова: «Допоки кращі сини України боронять державу на Сході від зовнішнього агресора, недобитки Партії Регіонів намагаються знищити оборонний завод в Тернополі», «За вказівкою Російської Федерації двоголовий орел в особі ОСОБА_4 - Синенький (обленерго - власники брати Суркіси), повідомляють про відключення оборонного заводу від електропостачання».

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 5 000 гривень відшкодування моральної шкоди

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач вказав, що інформація, розміщена через інтернет-ресурс на сторінці 20 хвилин та в соціальній мережі «Facebook» не стосується фізичної особи ОСОБА_4, а керівника ВАТ «Тернопільобленерго» та безпосередньо діяльності юридичної особи, що випливає зі змісту опублікованих статей. Автором розміщених статей є юридична особа, оскільки стаття підписана ним як головою Тернопільської обласної громадської організації Тернопільські підсумки (далі ТОГО Тернопільські підсумки). Вважає, що поширювачем інформації є юридична особа, спір виник між юридичними особами і тому повинен розглядатися в порядку господарського судочинства. На його думку, поширена інформація є оціночним судженням, яке не підлягає спростуванню та доведенню його правдивості.

Зазначає, що поширена інформація не може визнаватись недостовірною, оскільки стосується керівника ВАТ «Тернопільобленерго», як публічної особи та його професійної діяльності, діяльності саме юридичної особи, а тому позивач повинен бути готовим до неї, оскільки межа допустимої критики щодо нього є ширшою.

Окрім цього, на його думку судом не встановлено в чому полягає порушення прав позивача, не встановлено причинного звязку між поширенням інформації та завданням шкоди ОСОБА_4

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначив, що інформація, наведена у статті, безпосередньо стосується його як фізичної особи та побудована у формі безпідставних звинувачень.

Дана інформація оприлюднювалась та поширювалась на сайтах Ріа плюс, Про все та інших

Величезний розголос вказаної статті в різних інтернет-ресурсах спричинив численні звернення журналістів, що позначилось на діловій репутації позивача. Дані звинувачення є абсолютно необґрунтованими, безпідставними, порочать його честь, гідність та ділову репутацію, поширені з метою заподіяння йому душевних страждань та дискредитації в умовах збройного конфлікту з Російською Федерацією.

Кожна із статей підписана волонтером ОСОБА_3. В суді першої інстанції, допитаний в якості свідка, журналіст ТОВ Медіа Дім Ріа ОСОБА_5 підтвердив, що публікація здійснена з особистого, зареєстрованого саме ОСОБА_3, кабінету на відповідній сторінці інтернет видання. Вказане пояснення відповідач не спростував. Тому жодна особа, в тому числі і редакція інтернет-видання, не мала можливості здійснити редакційні правки в опублікованому. Тому відповідачем є ОСОБА_3, а не громадська організація.

Поширена інформація є принизливою, брутальною та недостовірною, мала на меті довести до необмеженої кількості осіб викривлену інформацію про нього, його діяльність, створити враження про вчинення ним правопорушень, а відтак не є оціночним судженням. Вважає, що спростовану судом інформацію можна перевірити на предмет її достовірності. Вказана інформація поставила під загрозу громадську довіру до нього як фізичної особи та керівника. Відтак, відповідач вийшов за межі прийнятої в суспільстві допустимої критики.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та додатково пояснив, що він, як фізична особа, на прохання ТОГО Тернопільські підсумки розмістив на сайті видання зазначену статтю та перепостив її у соціальній мережі «Facebook». Авторське право на статтю має ТОГО Тернопільські підсумки, а він є головою цього громадського обєднання. Пояснив, що він очолював ТД КТП Промінь і дійсно у березні 2016 року мав місце спір щодо оплати за спожиту підприємством електроенергію, оскільки кошти перераховані третьою особою були повернуті та існувала загроза відключення підприємства від електроенергії, яке виготовляє продукцію на фронт. Лише після проведення оплати волонтерськими коштами за спожиту електроенергію конфлікт вичерпався.

Представник ОСОБА_3 додатково пояснила, що ОСОБА_4 є публічною посадовою особою і межа допустимої критики щодо його особи є ширшою в порівнянні з пересічною особою.

Представник ОСОБА_4 апеляційної скарги не визнала, підтримала відзив на апеляційну скаргу та додатково пояснила, що з різних редакцій телефонували ОСОБА_4 з приводу спірної статті: Ріа плюс, Про все та ін. Його знайомі та родичі також звертались до нього з приводу викладеної у статті та фейсбуці інформації і йому приходилось пояснювати ситуацію. Такі звинувачення та інформація принизили честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4 як фізичної особи та керівника в очах мешканців Тернополя, керівників, публічних осіб, знайомих, родичів. Синенький - є керівником РЕМ, а ОСОБА_4 - в.о. керівника ВАТ Тернопільобленерго і така інформація та порівняння в час збройного конфлікту з Російською Федерацією є звинуваченням у співпраці з ворогом. ОСОБА_4 ніколи не був членом Партії Регіонів і це можна перевірити. Відключення заводу, про яке зазначає відповідач, є нереальним, оскільки єдиною транспортною підстанцією охоплено електропостачання лікарні, пожежної частини, заводу та мешканців.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 18 березня 2016 року в мережі Інтернет на сайті https://te.20minut.ua/ розміщено статтю під назвою «ОСОБА_4 та Синенький намагаються знищити оборонний завод Тернополя», автором якої є саме ОСОБА_3 Дана стаття містить інформацію, яка стосується безпосередньо позивача, а саме: «За вказівкою Російської Федерації двоголовий орел в особі ОСОБА_4 - Синенький (обленерго - власники брати Суркіси), повідомляють про відключення оборонного заводу від електропостачання» (абзац 1 статті).

Інформація такого ж змісту оприлюднювалася та поширювалася в соціальній мережі «Facebook» на сторінці користувача Taras Bilan, який висловив в ній наступні тези: Допоки кращі сини України боронять державу на Сході від зовнішнього агресора, недобитки Партії Регіонів намагаються знищити оборонний завод в Тернополі, За вказівкою Російської Федерації двоголовий орел в особі Юхимця - Синенький (обленерго - власники брати Суркіси), повідомляють про відключення оборонного заводу від електропостачанн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, поширена ОСОБА_3 у публікаціях на сайті https://te.20minut.ua/ та в соціальній мережі «Facebook» на сторінці користувача Taras Bilan, а саме вказані позивачем фрагменти статті, містять чіткі твердження про факти державної зради ОСОБА_4 Наведена вище інформація за своїми стилістичними ознаками не може вважатись оціночними судженнями, є повідомленням про факти, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності. При цьому, суд виходив з того, що поширенням такої недостовірної інформації позивачу заподіяна моральна шкода, яку визначив у розмірі 5 000 грн.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі статтею 10 Конвенції і частини другої та третьої статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно повязане з обовязками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти.

З честю повязується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обовязків.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право предявити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 6, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд вірно визначив характер такої інформації, зокрема те, що вона є фактичним твердженням, а не оціночним судженням.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження субєктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 8 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду, що назва публікації та висловлювання «За вказівкою Російської Федерації двоголовий орел в особі Юхимця - Синенький (обленерго - власники брати Суркіси), повідомляють про відключення оборонного заводу від електропостачання», Допоки кращі сини України боронять державу на Сході від зовнішнього агресора, недобитки Партії Регіонів намагаються знищити оборонний завод в Тернополі є недостовірною інформацією, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4 І тому підлягає спростуванню у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно пояснень сторін, ОСОБА_4 є в.о. керівника ВАТ Тернопільобленерго, а Синенький - головою Тернопільського міського РЕМу. В назві вказаної публікації автор статті зазначає, що вказані особи намагаються знищити оборонний завод Тернополя, а в підзаголовку та тексті, порівнює ОСОБА_4 та Синенького з двоголовим орлом та констатує, що такі дії ними вчиняються за вказівкою Російської Федерації.

В тексті публікації автор також зазначає, що ТД НТП Промінь виконує державне оборонне замолення: техніку та іншу продукцію на передову, а дії зазначених осіб призведуть до зриву військового контракту.

Враховуючи політичну ситуацію і те, що в Україні на той час було проголошено про проведення на території Донецької та Луганської областей Антитерористичну операцію, фраза За вказівкою РФ - свідомо та бездоказово звинувачує їх у зраді та співпраці з ворогом та є наклепом. Для посилення негативного сприйняття ОСОБА_4 та Синенького, автор порівнює їх з двоголовим орлом гербом РФ.

У поданій інформації поширено також стилістичну фігуру-сарказм і застосовано порівняння Допоки кращі сини України боронять державу на Сході від зовнішнього агресора, недобитки Партії Регіонів намагаються знищити оборонний завод в Тернополі. Слово недобитки є образливим, а тому його використання зі словами Партії Регіонів свідчить про образу та створення негативного образу про Юхимця і Синенького.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дав правильну оцінку використаних автором слів, словосполучень з порівнянням змісту тексту та прийшов до вірного висновку, що поширена в інтернет-ресурсі та соціальних мережах інформація є недостовірною (є фактичним твердженням, наклепом та образою) і принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4

Стиль викладення інформації свідчить, що автор мав на меті створити негативне сприйняття (імідж) позивача, а не юридичної особи ВАТ Тернопільобленерго, оскільки виніс його прізвище у заголовок, підзаголовок та зазначив у тексті. Відповідач не використав повну назву товариства ВАТ Тернопільобленерго, а лише з метою конкретизації і персоніфікації у дужках уточнює місце роботи ОСОБА_4 обленерго - власники брати Суркіси.

Наведене доводить те, що відповідач мав на меті довести викривлену інформацію до відома необмеженої кількості осіб про ОСОБА_4, його діяльність, створити враження про вчинення ним правопорушень, а відтак поширена інформація не є оціночним судженням.

Отже, відповідач вийшов за межі допустимої критики.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_4 є публічною фігурою не заслуговують уваги суду. Позивач не обіймає публічної посади на місцевому, регіональному рівнях та не відіграє певної ролі у суспільному житті, яка б давала підстави вважати його посадовою особою, межа допустимої критики відносно якої є значно ширшою. Позивач є виконуючим обовязки керівника господарюючого субєкта.

Доводи апелянта про те, що належним відповідачем у справі повинна бути ТОГО Тернопільські підсумки, оскільки автором статті є саме вона, а він, ОСОБА_3, лише на прохання цієї громадської організації поширив її в інтернет-ресурсі і соціальній мережі, апеляційний суд не приймає до уваги, тому що інформація підписана конкретною особою З повагою волонтер, голова ТОГО Тернопільські підсумки, ОСОБА_3.

Відповідач не заперечує, що поширив її у встановлений судом спосіб.

Відповідно до ЗУ Про соціальні послуги волонтером є фізична особа, яка добровільно здійснює благодійну, неприбуткову та вмотивовану діяльність, що має суспільно-корисний характер.

Частиною 2 статті 302 ЦК України передбачено обовязок фізичної особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело.

Вказана інформація взята ОСОБА_3 не з офіційних джерел, тому він зобовязаний був перевірити її достовірність.

За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що поширенням недостовірної інформації було порушено особисті немайнові права позивача, що виразилось у приниженні честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_4

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яке полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Встановивши, що внаслідок поширення недостовірної інформації в період збройного конфлікту з Російською Федерацією настали негативні наслідки порушення нормальних життєвих звязків, зміни в організації життя при спілкуванні з оточуючими, необхідністю додаткових пояснень, хвилювань, суд прийшов до вірного висновку, що позивачу була заподіяна моральна шкода і з врахуванням характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних і моральних стражданнях, а також інших негативних наслідків, визначив її у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення складено 30 травня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6