"11" жовтня 2018 р. Справа № 363/3708/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.

за участі секретаря Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород вимогу ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2018р. до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Воропаївська сільська рада Вишгородського району, Київської області про визнання недійсним правочином заяви.

Ухвалою суду від 18.09.2018р. вказану позовну заяву було залишено без руху та позивачу встановлено строк для усунення недоліків.

09.10.2018р. до Вишгородського районного суду Київської області, на виконання вимог ухвали суду від 18.09.2018р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Воропаївська сільська рада Вишгородського району, Київської області про визнання нікчемним правочином заяви та додатково свідоцтва про право на спадщину з усуненими недоліками.

Разом із цим, позивач у позовній заяві просив суд забезпечити позов шляхом заборони Вишгородській районній державній нотаріальній конторі Київської області вчиняти дії щодо видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину за спадковою справою ОСОБА_3, № 364/2015 до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом спору є правочин, а саме заява про видачу свідоцтва та додатково свідоцтво про право на спадщину видане ОСОБА_3.

В свою чергу, вимога про забезпечення позову нічим не обґрунтована та позивач лише зазначив статті ЦПК України, які регулюють питання забезпечення позову.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що, позивачем не надано до суду жодних доказів та не наведено будь-яких обєктивних даних про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи, те що позивачем не наведено обєктивних даних про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя І.Ю. Котлярова