Дата документу 02.11.2018
ЄУ № 420/1305/18
Провадження №2/420/610/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року смт. Новопсков

Луганська область

Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Проньки В.В. в смт.Новопсков розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, на її користь на підставі рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 25.06.2009, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 25.06.2009 з відповідача присуджено стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 226 грн. та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 180 грн. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на утримання дітей значно зросли. На даний час діти навчаються в Білолуцькій гімназії в 7 та 10 класах, син зарахований до Новопсковської дитячої-юнацької школи на відділення греко римської боротьби, донька відвідує танцювальний гурток. Відвідування зазначених гуртків потребують значних витрат, також позивач несе витрати на утримання дітей на їжу, одяг, взуття, шкільну канцелярію, шкільну форму та інше. Позивач ніде не працює, отримує лише соціальні виплати.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17 вересня 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляд справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден у повному обсязі.

У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

На підставі ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Матеріалами справи встановлено, рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 25 червня 2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. З ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 226 грн. щомісяця від 13.05.2009 до її повноліття, та сина ОСОБА_4, 26.01.2006 у розмірі 180 грн. щомісяця від 13.05.2009 до його повноліття.

Матеріалами справи встановлено, що неповнолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживають разом з матірю, позивачем по справі ОСОБА_1, без реєстрації за адресою: вул. Миру, 35, смт.Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, що підтверджується довідкою №1927 від 08.08.2018 виданою Виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Новопсковської РДА та отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, що підтверджується довідкою №381 від 06.08.2018 виданою Управлінням соціального захисту населення Новопсковської РДА.

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13.

Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим, 226 грн. та 180 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей. Крім того, суд враховує, що відповідачем визнано позов в повному обсязі.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 226 грн. та 180 грн. на 1000 грн на неповнолітню доньку та 1000 грн на неповнолітнього сина.

При визначенні розміру аліментів, який підлягає збільшенню, суд врахував, що відповідач фізично здоровий, визнав в повному обсязі заявлені позовні вимоги, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача належить стягнути судові витрати.

Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 354 - 356, 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, задовольни повністю.

Збільшити розмір аліментів визначених рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 25 червня 2009 року по цивільній справі №2-355/2009, та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8 районного суду Луганської області, паспорт серії ЕН 444135, виданий 29 вересня 2005 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 17 серпня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири грн 80 коп.) на р/р №6001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя: В.В. Пронька