Справа № 530/1393/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

09.10.2018 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Дем'янченка С.М., секретарі Тараненко Т.І. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ-А-1, разом з допоміжними господарськими будівлями (літньою кухнею - Літ.Б, сараєм - Літ.В, погрібом - Літ.в, сараєм - Літ.Г, сараєм - Літ.Д, гаражем- Літ.Ж, гаражем- Літ.ж, сараєм - Літ.Е, воротами огорожі №1, огорожею №2, колодязем питним - Літ.К, трубопроводом - Літ.К1), які розташовані по АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0.25 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1, яка передана померлому на підставі рішення Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області п'ятнадцятої сесії сьомого скликання від 12 липня 2017 року, що підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу НОМЕР_1 від 11.08.2017 року та земельної ділянки площею 0.30 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території в АДРЕСА_1, яка передана померлому на підставі рішення Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області п'ятнадцятої сесії сьомого скликання від 12 липня 2017 року. Вище вказане домоволодіння станом на 01.07.1990 року відносилось до господарства типу "колгоспний двір". На вказану дату в ньому проживали та являлись членами колгоспного двору, голова двору ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 - дружина, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 - син, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 -невістка, ОСОБА_7 -онука. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 заповів, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1. Єдиним спадкоємцем за заповітом так і за законом на вищевказану спадщину, являється позивач ОСОБА_1 інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом не має. Після смерті ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні. При наявності таких обставин та відсутності спору, позивач не може одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, на належне ОСОБА_4 домоволодіння, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи, крім цього позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки, оскільки вони не охоплені заповітом, а по закону спадкоємиця по відношенню до померлого є невісткою. В зв'язку з вище викладеним ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду і просила суд ухвалити рішення, яким визнати в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право власності на спадщину, яка складається з житлового будинку літ-А-1, разом з допоміжними господарськими будівлями (літньою кухнею - Літ.Б, сараєм - Літ.В, погрібом - Літ.в, сараєм - Літ.Г, сараєм - Літ.Д, гаражем- Літ.Ж, гаражем- Літ.ж, сараєм - Літ.Е, воротами огорожі №1,огорожею №2, колодязем питним - Літ.К, трубопроводом - Літ.К1), які розташовані по АДРЕСА_1 та визнати в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0.25 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1, яка передана померлому на підставі рішення Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області п'ятнадцятої сесії сьомого скликання від 12 липня 2017 року, що підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу НОМЕР_1 від 11.08.2017 року та визнати в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 0.30 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території в АДРЕСА_1, яка передана померлому на підставі рішення Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області п'ятнадцятої сесії сьомого скликання від 12 липня 2017 року.

Ухвалою суду від 25.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 09.10.2018 року.

В судове засідання учасники справи не з'явились від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, представник відповідача Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, але направив до суду клопотання в якому просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав, ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнала.

У зв'язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 9.10.2018 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову,проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, прийнявши до уваги заяви сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування, підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Пірки Зіньківського району Полтавської області (а.с.9). ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Комсомольське Зіньківського району Полтавської області (а.с.4-5). ОСОБА_6 помер, ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Комсомольське Зіньківського району Полтавської області (а.с.7). ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Комсомольське Зіньківського району Полтавської області (а.с.8). Відповідно до заповіту від 15.12.2013 року посвідченого секретарем Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_8, ОСОБА_4 на випадок смерті зробив слідуюче розпорядження: яким житловий будинок , що розташований за адресою АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.10). Згідно довідки виданої Тарасівською сільською радою Зіньківського району Полтавської області від 01.02.2018 року ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і разом з ним за вищезазначеною адресою проживала та була зареєстрована ОСОБА_1- невістка ( а.с.11). Домоволодіння в АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 року відносилось до господарства типу "колгоспний двір". На вказану дату в ньому проживали та являлись членами колгоспного двору, голова двору ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 - дружина, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 - син, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1 - невістка, ОСОБА_7 - онука (а.с.13). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавській області від 21.03.2018 року вартість земельної ділянки площею 0.25 га, яка належить ОСОБА_4 становить 246662 грн. 87 коп.(а.с.15). З витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавській області від 21.03.2018 року вбачається, що вартість земельної ділянки площею 0.30 га, яка належить ОСОБА_4 становить 7470 грн. 23 коп. Відповідно до рішення Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області п'ятнадцятої сесії сьомого скликання від 12 липня 2017 року ОСОБА_4 передано у безоплатну власність земельну ділянку площею 0.25 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0.30 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території в АДРЕСА_1 ( а.с.16-17).

Як вбачається з повідомлення Зіньківської державної нотаріальної контори від 27.09.2018 року за № 982/01-16, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 спадкова справа не відкривалася.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30травня 2008року №7«Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 є позивач у справі ОСОБА_1, яка прийняла спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), крім цього позивач у справі є спадкоємцем за законом на майно, що неохоплене заповітом (земельні ділянки), що залишились після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у зв'язку з тим, що за законом по відношенню до померлого є невісткою) позивач ОСОБА_1 не може оформити своє право на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення у особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.15,16,328,392,1216-1218,1220,1261, 1223, 1220-1223, 1268 1296,1297 ЦК України, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,189,197,200,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 право власності на спадщину, що залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та яка складається з права власності в цілому на житловий будинок літ-А-1, разом з допоміжними господарськими будівлями (літньою кухнею - Літ.Б, сараєм - Літ.В, погрібом - Літ.в, сараєм - Літ.Г, сараєм - Літ.Д, гаражем- Літ.Ж, гаражем- Літ.ж, сараєм - Літ.Е, воротами огорожі №1,огорожею №2, колодязем питним - Літ.К, трубопроводом- Літ.К1), які розташовані по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0.25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в АДРЕСА_1, яка передана померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, на підставі рішення Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області п'ятнадцятої сесії сьомого скликання від 12 липня 2017 року, що підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу НОМЕР_1 від 11.08.2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0.30 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території в АДРЕСА_1, яка передана померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, на підставі рішення Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області п'ятнадцятої сесії сьомого скликання від 12 липня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя