Справа №: 398/1345/18
провадження №: 2/398/1545/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" вересня 2018 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Замкової Ю.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1, до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київський міський будинок дитини «Берізка», Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області, виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, передачу дитини для подальшого влаштування

за участю:

відповідача - ОСОБА_2

Представника Служби у справах дітей Олександрійської міської ради - Турбаєвської-Рощенко О. А.

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернувся до суду позовом про позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, передачу дитини виконавчому комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області як органу опіки та піклування для подальшого влаштування, стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позов обґрунтований тим, що Службі у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації в місті Києві стало відомо про сім'ю ОСОБА_2, яка проживає в місті Києві без реєстрації. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 каретою швидкої медичної допомоги була доставлена до пологового будинку, де в той же день народила хлопчика. За період з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 12.04.2018 року, перебуваючи у Київському міському пологовому будинку № 6 до органів РАЦСУ для реєстрації народженої дитини вона не звернулась. На заплановану дату виписки 26.03.2018 року ОСОБА_2 пояснила, що їй нікуди йти, тому була залишена в лікарні. В пологовому будинку її ніхто не відвідував, необхідними засобами гігієни та речами забезпечували медичні працівники лікарні. Під час неодноразових спілкувань, ОСОБА_2 пояснила, що повертатись за місцем своєї реєстрації до м. Олександрії Кіровоградської області вона наміру не має, власного або орендованого житла в Києві також не має. До благодійних центрів, які надають соціальне житло звертатись не бажає. Пояснила, що її знайомі, прізвища не називає, підшукують їй житло у м. Києві, а вона через інтернет шукає спонсорів, які їй будуть оплачувати дане житло. Планує йти працювати живою скульптурою, або мімом на вулицях міста Києва, а дитина буде поряд з нею та заважати їй не буде. Також службою було з'ясовано, що ОСОБА_2 07.12.2017 року заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області було позбавлено батьківських прав відносно її трьох старших дітей. Позивач вражає, що існує реальна загроза життю та здоров'ю хлопчика, тому просять позбавити її батьківських прав.

02.05.2018 року ОСОБА_2 подала клопотання про зміну територіальної підсудності справи, в обґрунтування зазначила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1, про що надала копію договору оренди.

Ухвалою від 23.05.2018 року в задоволенні клопотання про передачу матеріалів справи до Броварського міськрайонного суду Київської області було відмовлено.

24.07.2018 року відповідач подала до суду клопотання про повернення її немовляти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в якому зазначила, що в пологовому будинку її зв'язали та незаконно відібрали її немовля. Вона влаштувалась на роботу масажистом, поки що не офіційно, в неї є знайома, яка працює нянею та вона їй повністю довіряє, тому буде їй залишати хлопчика на час роботи. На даний час зареєструвалась як ФОП, планує працювати та створювати робочі місця, має можливість самостійно встановлювати собі робочий графік, винаймає житло, зберігає молоко, щоб годувати свого сина, коли її його повернуть.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить прийняти рішення, виходячи з інтересів дитини.

Представник Київського міського будинку дитини «Берізка» в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома.

ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що вона любить свого сина, зараз працює масажистом в м. Лівові, заробляє по п'ятсот гривень за годину роботи, в середньому - 10 000 гривень на місяць, має всі умови для виховання та догляду за дитиною, надала суперечливі пояснення щодо місця проживання, з яких вбачається, що вона протягом одного й того ж періоду проживала в м. Києві, в м. Бровари та у Львівській області. Під час вагітності в соціальну квартиру потрапила випадково, правил не порушувала, її примушували тяжко працювати на останніх строках вагітності, вона відмовилася, тому її виселили. Вона мала намір винайняти квартиру в м. Києві після народження сина, чекала, поки її знайомі знайдуть житло, але її не відпускали з пологового будинку, жодного соціального житла їй не пропонували, пропонували тільки поселитися в реабілітаційному центрі для наркозалежних осіб, але телефоном їй відмовили, оскільки вона не відноситься до такої категорії. Дитину в неї фактично забрали силоміць, після цього сина бачила два рази через вікно, від дитини вона не відмовлялася. Зараз вона знайшла житло у Львівській області, працює у Львові в салонах краси масажистом, але назви та адреси салонів не пам'ятає, також працює масажистом за викликом.

Представник Служби у справах дітей Олександрійської міської ради в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, оскільки за весь цей час відповідач не знайшла роботи, є особою без постійного місця проживання, не намагається приймати участь у вихованні дитини, позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

З медичного свідоцтва про народження №940 від 27.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народила хлопчика.

23.03.2018 року до Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення про сім'ю, яка перебуває у складних життєвих обставинах, про те, що 23.03.2018 року фахівець з соціальної роботи відвідав в пологовому будинку №6 ОСОБА_2, під час якого з'ясовано, що остання немає постійного місця проживання, мала намір проживати в соціальній квартирі в м. Києві. Спеціалістом проведено телефонну бесіду зі спеціалістом соціальної квартири та з'ясовано, що ОСОБА_2 порушила правила перебування та самовільно покинула житло, тому за таких обставин вони не приймають громадянку з дитиною на проживання.

29.03.2018 року в.о. директора Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації звернувся до начальника Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації з проханням вжити заходів для захисту прав та інтересів новонародженої дитини, оскільки ОСОБА_2 немає житла та грошей для забезпечення дитини.

06.04.2018 року головний лікар Київського міського пологового будинку №6 звернувся з доповідною до начальника Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, що 23.03.2018 року з'ясовано, що ОСОБА_2 є особою без постійного місця проживання, дані про яку передані до Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, 28.03.2018 року дані щодо породіллі та її новонародженої дитини передані Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, 30.03.2018 року спеціалістом Служби проведена бесіда з ОСОБА_5 та запропоновані варіанти соціального житла, від яких остання відмовилася, керівництво пологового будинку просить забезпечити подальшу життєдіяльність дитини, оскільки відсутність місця проживання може нести загрозу життю та здоров'ю дитини.

Листом від 11.04.208 року Українська фундація громадського здоров'я повідомила начальника Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, що 02.03.2018 року ОСОБА_2 була влаштована до соціальної квартири, на момент влаштування жінка була вагітна, не мала коштів та безпечного місця перебування, обмінної карти, потребувала соціально-психологічної підтримки, за недовгий час перебування в соціальній квартирі ОСОБА_2 неодноразово порушу

Розпорядженням голови Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації №212 від 12.04.2018 року малолітню дитину чоловічої статі, народжену ІНФОРМАЦІЯ_2 року громадянкою ОСОБА_2 відібрано від матері. Актом про факт передачі дитини від 12.04.2018 року дитину передано посадовій особі Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до довідки Київського міського будинку дитини «Берізка» від 13.04.2018 року хлопчик Кузьмін, ІНФОРМАЦІЯ_4, поступив тимчасово на виховання до Київського міського будинку дитини «Берізка».

Згідно заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2017 року ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав відносно її синів ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно повідомлення про реєстрацію народження покинутої дитини, №930/16.6-47 від 02.05.2018 року, Дніпровський районний у місті Києві відділ ДРАЦ ГТУЮ у місті Києві повідомляє, що 02 травня 2018 року за актовим записом №1195 зареєстровано народження покинутої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батька занесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відповідача органом опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації прийнято рішення про доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 Висновок обґрунтований тим, що відповідач не зареєструвала народження дитини в органах РАЦСу, не має постійного житла, від запропонованого соціального житла відмовилася, немає коштів на утримання дитини, відповідно до акту від 10.04.2018 року оцінка рівня безпеки дитини є дуже небезпечним.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що відповідач за період вагітності на облік не стала, проживала у соціальному житлі, з якого була відрахована, до органів РАЦСу з метою реєстрації народженої дитини не звернулась, проживати за місцем реєстрації наміру не має, сподівається на волонтерську допомогу, від запропонованого соціального житла відмовилася, коштів на утримання дитини не має, постійної роботи або соціальних виплат немає, позбавлена батьківських прав стосовно трьох неповнолітніх дітей.

Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що існують реальні загрози життю та здоров'ю новонародженого хлопчика, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, передбаченими ст. 150 СК України.

Суд не приймає свідоцтво про реєстрацію відповідача як фізичної особи-підприємця як доказ наявності доходу та коштів на утримання дитини, оскільки сам факт реєстрації не підтверджує отримання постійного та регулярного доходу.

Судом також не береться до уваги наданий відповідачем Акт поселення як доказ наявності місця проживання, оскільки зазначений акт не є договором про оренду житла в розумінні вимог діючого законодавства, відсутні відомості про власника, акт прийому-передачі житла тощо. Крім того, відповідач, подаючи клопотання про зміну підсудності справи надавала договір оренди житла в м. Бровари в той же період, тому суд не приймає ці документи як доказ факту проживання відповідача за певною адресою.

З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, що сприятиме захисту інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто 25.04.2018 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 (місцезнаходження: м. Київ, вул. Краківська, 20, ) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Київський міський будинок дитини «Берізка» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Жукова, 4, ), Служба у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області (місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ), виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування (місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ) про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, передачу дитини для подальшого влаштування - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) на користь особи або установи в якій буде перебувати дитина, аліменти на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 року, починаючи з 25 квітня 2018 року.

Передати дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 до виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області як органу опіки та піклування для подальшого його влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В зв'язку з перебуванням судді на лікарняному в період з 04.10.2018 року по 08.10.2018 року включно повне рішення складено 09 жовтня 2018 року.

Суддя Коліуш Г.В.