РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/6111/17

Провадження № 2/638/1715/18

28.09.2018р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ТОВ "НафтакомГрупп" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

встановив:

В квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТАКОМ ГРУПП» (далі - ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП») звернулося до суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

На обґрунтування позивач вказав, що відповідач перебував у трудових стосунках з позивачем, працюючи начальником відділу збуту ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» згідно з наказом від 13 січня 2015 року № 1-к. На підставі наказу від 10 лютого 2016 року ОСОБА_1 мав доступ до відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП». На підставі наказу від 10 жовтня 2016 року № 32-к трудовий договір припинено за пунктом 1 статті 36 КЗпП України за згодою сторін.

Однак під час виконання трудових функцій та після припинення трудових відносин на думку позивача, ОСОБА_1 розголосив відомості, що становлять комерційну таємницю ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП», та скористався такими відомостями в інтересах іншого підприємства.

Посилаючись на підстави, передбачені статтями 1166, 22 ЦК України, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Нафтаком Групп» штраф за розголошення та неправомірне використання інформації, що становить комерційну таємницю та інформацію, що є конфіденційною, у розмірі 1 000 000 грн. 00 коп. та 600 000 грн. 00 коп. збитків.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.04.2017 року відкрито провадження по справі.

Представником позивача ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» є Овчаренко Олександр Едуардович, що підтверджується Довіреністю від 01.04.2017 року. (т. 1, а.с.123)

Інтереси відповідача представляв ОСОБА_3, що підтверджується довіреністю від 09.06.2017 року №682. (т. 1, а.с. 140).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримував, та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач зазначив, що позовна заява є необґрунтованою, та такою що не підлягає задоволенню та просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» в повному обсязі.

Представником відповідача до суду був поданий відзив на позовну заяву Вх. №4793 від 02.02.2018 року, в якому викладено заперечення проти позову з огляду на те що позовні вимоги є необґрунтованими, а сама позовна заява не містить жодних доказів, які б підтверджували ці позовні вимоги. Зазначено, що позивач хибно вважає що відповідачем було розголошено інформацію, що становить комерційну таємницю та конфіденційну інформацію.

Крім того, вказано, що в частині штрафу за розголошення та неправомірне використання інформації, що становить комерційну таємницю та інформацію, що є конфіденційною, у розмірі 1 000 000 грн. 00 коп. позивач наголошував що обидва підприємства здійснюють свою діяльність в галузі постачання промислового обладнання, але вони спеціалізуються на постачанні зовсім різних товарних груп, в зв'язку з чим не можуть вважатися конкурентами, а інформація про ціни, торгові націнки, собівартість, постачальників, та іншої інформації про насосне обладнання не має жодної цінності при постачанні компресорного обладнання та в її розголошенні не має жодного сенсу та позивачем не надано жодного конкретного доказу розголошення. Відповідач зазначав, що контексті ст. 162 Господарського кодексу України та ст.505, 508 Цивільного кодексу України інформація про контакти відділу закупівель не може вважатись комерційною таємницею, оскільки знаходиться у відкритому доступі, а тому в цій частині не підлягає правовій охороні. Стосовно сплати збитків у вигляді упущеної ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» вигоди у розмірі 600 000 грн. 00 коп., відповідач зазначив, позовні вимоги не обґрунтовані, адже по-перше сама сума не має жодного документарного підтвердження, по-друге в даній сумі не враховані потенційні витрати позивача, та по-третє не надано жодних доказів того що падіння об'ємів постачання продукції було викликане діями відповідача, по-четверте ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» та ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» не є конкурентами спеціалізуються на поставках зовсім різних товарних груп які не є товарами замінниками й потреба в компресорах чи насосах не є взаємопов'язаною.

Представником позивача подано відповідь на відзив Вх. №26610 від 07.06.2018 року, в якій представник вказує, що твердження представника позивача є необґрунтованим, з огляду на те, що спектр розголошеної інформації ОСОБА_1 та спектр інформації, що є занищеною на ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» є значно ширшою, ніж та, що є у відкритому доступі, що є очевидним. Крім того, не розголошувати таку інформацію, у будь-якому випадку, ОСОБА_1 не мав права, адже взяв на себе зобов'язання про нерозголошення, та слідуюче за ним - акцесорне, про можливість стягнення з нього штрафу за таке розголошення.

Представником відповідача подано заперечення на відзив на позовну заяву ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» Вх. №30881 від 03.07.2018 року.

В червні 2017 року Позивачем було подано клопотання про витребування доказів з Східної об'єднаною державної податкової інспекції м. Харкова головного управління ДФС у Харківській області стосовно інформації про всі угоди укладені між ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» та ПАТ «УКРТАТНАФТА».

В жовтні 2017 року Позивачем було поданоклопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме довідкової інформації про надані послуги від ПАТ «ВФ Україна» за номером телефону НОМЕР_2 - робочого номеру телефону ОСОБА_1 на 727 завірених сторінках за період 2016 року.

Представником відповідача подано заперечення на клопотання, які обґрунтовані тим, що інформація про укладені договори між двома суб'єктами господарювання не підлягає поданню до органів ДФС в зв'язку з чим у органів ДФС відсутні такі відомості, та відсутність даної інформації не перешкоджає розгляду справи по суті, та відповідач не заперечує проти факту взаємовідносин між ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» та ПАТ «УКРТАТНАФТА». Крім того, на думку представника відповідача клопотання не підлягає задоволеннюв зв'язку з тим що зазначена довідка не містить інформацію щодо предмету доказування, не стосується предмету доказування, та не є суттєвою для розгляду справи.

В жовтні 2017 року Відповідачем було подано клопотання про витребування доказів, а саме витребування з Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС України в Харківській області інформацію з податкових декларацій з податку на прибуток підприємства та податкових декларацій з податку на додану вартість по ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» та групі пов'язаних з нею компаній. Дане клопотання не підлягає задоволенню оскільки відповідно до ч.1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України саме на позивача покладено обов'язок довести факт наявності зменшення об'ємів поставок на ПАТ «УКРТАТНАФТА». В зв'язку з тим що позивачем не надано жодних доказів падіння об'єму постачань, то інформація яку клопотав витребувати Відповідач не є суттєвою для розгляду справи, адже відсутній предмет для спростування.

В жовтні 2017 року Позивачем було поданоклопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме копії візитної картки заступника директора ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ». Дане клопотання було задоволене, а документи були долучені до матеріалів справи. В подальшому Відповідачем було надано до суду довідку вих. № 2017-11-1 від «01» листопада 2017р., видану ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» - згідно з посада заступника директора ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» не передбачена штатним розписом товариства, а вказана на наданій позивачем візитній картці особа ніколи не була працівником ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ», та не займала посади як заступника директора так і будь-якої іншої посади на ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ»

В грудні 2017 року представником Позивача було поданоклопотання про виклик та допит свідка. Дане клопотання не підлягає задоволенню, адже особа яку представник позивача клопотав викликати в суд для допиту у якості свідка, є директором ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП», тобто Позивача по даній справі. Відповідно до ч.3 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України юридична особа бере участь у справі через свого керівника, таким чином керівник Позивача може приймати участь у судових засіданнях та давати усні та письмові пояснення без виклику його до суду.

В грудні 2017 року представником Позивача було поданоклопотання про витребування доказів, а саме інформації від ТОВ «ГУГЛ» про електронні листи з пошти . Дане клопотання не підлягає задоволеннюз наступних підстав: в клопотанні представник Позивача вказував що дана електронна пошта є робочою поштою, якою користувався відповідач під трудових відносин з Позивачем, однак в запереченнях проти даного клопотання представник відповідача зазначив що дана електронна пошта є особистою поштовою скринькою відповідача, а робочою електронною поштою є , що підтверджується офертами та договорами які позивач долучив до своєї позовної заяви, де вказана як робоча саме .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.05.2018 року у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у Східній об'єднаній ДПІ міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та виклик свідків - відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.05.2018 року клопотання представника позивача про допит свідка ОСОБА_4- задоволено. В частині клопотання про витребування доказів у Східній об'єднаній ДПІ міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та у ТОВ «Гугл» - відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2018 року клопотання представника позивача про витребування доказів та виклик свідків - задоволено частково, викликано в судове засідання в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. В частині клопотання про итребування доказів у Східній об'єднаній ДПІ міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області - відмовлено.

21.04.2017 року позивачем була подана заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль марки: Land Rover, модель: Freelander, об'єм двигуна: 2179 кубічних сантиметрів, рік випуску 2012, колір: чорний, дата реєстрації 12.10.2016 року, що належать на праві власності ОСОБА_1.

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.04.2017 року по справі № 638/6111/17 було задоволено заяву про забезпечення позову та накладено арешт на вищезазначене майно відповідача.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, відповідачем було подано апеляційну скаргу. Відповідно до ухвали апеляційного суду Харківської області від 27.07.2017 року, по справі № 638/6111/17, провадження №22-ц/790/4545/17, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.04.2017 року скасовано та постановлено нову ухвалу, згідно з якою заборонено відчуження майна, що належить праві власності ОСОБА_1, а саме - квартири АДРЕСА_1 та автомобіля марки Land Rover, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

13.01.2015 року ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» прийнято на роботу ОСОБА_1 на посаду начальника відділу збуту, що підтверджується наказом №1-к від 13.01.2015 року. (т. 1, а.с. 20-21)

ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» є департаментом продажів по Україні насосів для нафтопереробки та нафтохімії торгової марки «завод нафтогазового обладнання», так як на сайті Харківмаш вказані ті ж самі телефони й адреса електронної скриньки, які вказані ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» в доданих до позовної заяви офертах та договорах. Даний факт підтверджується офертами та договорами долученими до позовної заяви позивачем та роздруківкою сторінки контактів з сайту www.kharkovmash.com наданої відповідачем.

Згідно з описанням профілю компанії Харківмаш з сайту www.kharkovmash.com, наданого відповідачем група компаній Харківмаш спеціалізується на виробництві насосного обладнання для нафтопереробки та нафтохімії торгової марки «завод нафтогазового обладнання».

Згідно з пояснень відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, під час трудових відносин з ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» відповідач був відповідальний за продаж та постачання, в тому числі на ПАТ «УКРТАТНАФТА», саме насосного обладнання.

10.10.2016 року згідно з наказом №32-к про припинення трудового договору ОСОБА_1 було звільнено з ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.(т.1, а.с. 22)

В подальшому ОСОБА_1 працевлаштувався на роботу до ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ», яке також мало ділові відносини з ПАТ «УКРТАТНАФТА», ще до прийняття відповідача на роботу, що зокрема підтверджується копією Договору №ПСК-16/1 від 29.06.2016 року, долученого відповідачем до відзиву на позовну заяву.(т. 1, а.с.257-262)

Позивач вважає, що ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» є його конкурентом на підставі того, що у двох підприємств співпадає 3 коди КВЕД та вони обидва співпрацюють з ПАТ «УКРТАТНАФТА», а відповідачем була розголошена комерційна таємниця та конфіденційна інформація стосовно взаємовідносин з ПАТ «УКРТАТНАФТА». Дане твердження позивача спростовується наступними фактами.

Стосовно співпадіння коду КВЕД, то робити висновок про те, що підприємства є прямими конкурентами лише на підставі коду КВЕД неможливо, адже один код КВЕД може об'єднувати в собі багато видив діяльності, як наприклад спільний для обох підприємств код 28.99 КВЕД, який включає в себе 15 видів різних виробництв, що підтверджується детальним описом коду 28.99 КВЕД наданого відповідачем з сайту Держстату України.(т. 1, а.с.250)

Стосовно співпраці з ПАТ «УКРТАТНАФТА», встановлено що ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» здійснює постачання на ПАТ «УКРТАТНАФТА» компресорного обладнання та супутніх деталей. ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» ніколи не здійснювало поставок продукції, яку постачало ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП», ніколи не здійснювало поставок насосів торгової марки «завод нафтогазового обладнання», та не співпрацювало з іншими постачальниками ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП». В свою чергу ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» ніколи не здійснював постачання компресорного обладнання, яким займається ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ».

Таким чином, хоча обидва підприємства здійснюють свою діяльність в галузі постачання промислового обладнання, але вони спеціалізуються на постачанні зовсім різних товарних груп, в зв'язку з чим не можуть вважатися конкурентами контексті ст. 1 ЗУ «Про захист економічної конкуренції».

Більш того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» та ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» одночасно приймали участь у відкритих торгах.

Також встановлено, що ПАТ «УКРТАТНАФТА» здійснює закупівлю не тільки насосного обладнання, а закуповує широку номенклатуру товарів, інформація про їх потреби є відкритою, а сама процедура закупівлі починаючи з 2016 року здійснюється шляхом проведення відкритих торгів на платформі https://smarttender.biz/, також інформація про всі закупівлі дублюється на власному сайт ПАТ «УКРТАТНАФТА» у розділі наші потреби, та доступ до даної інформації, є безоплатним та вільним, взяти участь у он-лайн тендері може будь-яка особа, що виявить бажання. Дані обставини підтверджуються роздруківкою розділу «Наші потреби» з сайту ПАТ «УКРТАТНАФТА» та повідомленнями про закупівлі, що були долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про публічні закупівлі», замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, а саме: оголошення про проведення процедури закупівлі та тендерну документацію - не пізніше ніж за 15 днів до дня розкриття тендерних пропозицій, якщо вартість закупівлі не перевищує межі, встановлені у частині четвертій цієї статті, та не пізніше 30 днів у разі перевищення таких меж;

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про публічні закупівлі», інформація, зазначена у частині першій цієї статті, може додатково оприлюднюватися замовником в інших засобах масової інформації, на веб-сайтах замовника (у разі наявності) або веб-сайтах відповідних органів влади, органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про публічні закупівлі», доступ до інформації, оприлюдненої на веб-порталі Уповноваженого органу, є безоплатним та вільним. Інформація про закупівлю, визначена цим Законом, розміщується на веб-порталі Уповноваженого органу безоплатно через авторизовані електронні майданчики.

Уповноважений орган забезпечує оприлюднення інформації про закупівлі, зазначеної у частині першій цієї статті, відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації", у тому числі у формі відкритих даних.

Згідно з ч. 2 ст. 20 ЗУ «Про публічні закупівлі» - під час проведення процедури відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі зацікавлені особи. Для проведення процедури закупівлі має бути подано не менше двох пропозицій.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про публічні закупівлі», оголошення про проведення процедури відкритих торгів безоплатно оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу відповідно до статті 10 цього Закону.

Таким чином, інформація про всі закупівлі ПАТ «УКРТАТНАФТА» є відкритою та доступна будь-кому на сайті підприємства в розділі «наші потреби», взяти участь у тендері може брати необмежена кількість осіб.

Стосовно умов укладених договорів з ПАТ «УКРТАТНАФТА» встановлено, що всі договори з ПАТ «УКРТАТНАФТА» укладаються за типовими формами й є однаковими для всіх постачальників. Відповідно до п.п. 7 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про публічні закупівлі», тендерна документація повинна містити: проект договору про закупівлю з обов'язковим зазначенням порядку змін його умов. Тобто дана інформація підлягає обов'язковому оприлюдненню.

Відносно інформації про ціни, торгові націнки, собівартість, постачальників, та іншої інформації про насосне обладнання, на постачанні якого спеціалізується ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП», то вона не має жодної цінності при постачанні компресорного обладнання, яке постачає ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ», в зв'язку з чим у Відповідача не існує навіть потреби в розголошенні подібної інформації.

Щодо умов переговорів з ПАТ «УКРТАТНАФТА», в зв'язку з тим що закупівлі здійснюються шляхом проведення відкритих он-лайн торгів на платформі https://smarttender.biz/, то між ПАТ «УКРТАТНАФТА» та її постачальниками взагалі не має жодних переговорів і закупівлі здійснюються он-лайн без контакту зі співробітниками ПАТ «УКРТАТНАФТА».

Що стосується інформації про контакти співробітників ПАТ «УКРТАТНАФТА» відповідальних за закупівлі, то Відповідно пп. 16 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про публічні закупівлі», тендерна документація повинна містити: прізвище, ім'я та по батькові, посаду та адресу однієї чи кількох посадових осіб замовника, уповноважених здійснювати зв'язок з учасниками, таким чином дана інформація є відкритою та знаходиться у вільному доступі.

Відповідно до ч.1 ст. 505 Цивільного кодексу України - комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв'язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію.

Відповідно до ст. 508 Цивільного кодексу України - строк чинності права інтелектуальної власності на комерційну таємницю обмежується строком існування сукупності ознак комерційної таємниці, встановлених частиною першою статті 505 Цивільного кодексу України.

Конфіденційність комерційної таємниці полягає в тому, що інформація, яка становить комерційну таємницю, в цілому чи в певній формі та сукупності її складових має бути невідомою та не бути легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить.

Комерційну цінність інформації, яка становить комерційну таємницю, розуміють таким чином, що її використання надає володільцю інформації певні економічні переваги в силу того, що його конкуренти або інші особи такою інформацією не володіють.

Існують загальні та спеціальні підстави припинення прав на комерційну таємницю. Загальною підставою припинення прав на комерційну таємницю є припинення хоча б однієї з її ознак.

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про інформацію» за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання, що є володільцем технічної, організаційної або іншої комерційної інформації, має право на захист від незаконного використання цієї інформації третіми особами, за умов, що ця інформація має комерційну цінність у зв'язку з тим, що вона невідома третім особам і до неї немає вільного доступу інших осіб на законних підставах, а володілець інформації вживає належних заходів до охорони її конфіденційності.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського кодексу України строк правової охорони комерційної таємниці обмежується часом дії сукупності зазначених у частині першій цієї статті умов.

Таким чином, право на комерційну таємницю діє до того часу, доки зберігається фактична монополія особи на інформацію, що складає таємницю і доки ця інформація залишається нерозкритою. Ця обставина є вирішальною при обранні виду правової охорони.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського кодексу України особа, яка самостійно і добросовісно одержала інформацію, що є комерційною таємницею, має право використовувати цю інформацію на свій розсуд.

Тобто, якщо відповідна інформація була отримана заінтересованою особою, наприклад, шляхом вивчення відкритих відомостей, ознайомлення із публікаціями, тощо, вона не визнається комерційною таємницею.

Відповідно до ч.2 ст. 505 Цивільного кодексу України, комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Закон не встановлює будь-яких вимог до формалізації об'єктивного вираження інформації, яка становить комерційну таємницю. Відтак, нею можуть бути й відомості, повідомлені усно, зафіксовані письмово, виражені графічно тощо.

Не може бути віднесена до комерційної таємниці інформація, яка згідно з Законом України "Про інформацію" підпадає під режим таємної (державна таємниця) або, навпаки, відкритої інформації. Так само не можуть становити комерційної таємниці відомості, які підлягають обов'язковому опублікуванню, наданню на запит необмеженого кола заінтересованих осіб, а також відомості, щодо яких в законодавстві міститься пряма заборона на поширення на них режиму обмеженого доступу.

Таким чином, суд приходить до висновку що інформація про контакти співробітників, потреби, закупівлі й умови договорів ПАТ «УКРТАТНАФТА» є відкритою, адже будь-хто має до неї вільний доступ на законних підставах. Таким чином, в контексті ст. 162 Господарського кодексу України та ст.505, 508 Цивільного кодексу України дана інформація не може вважатись комерційною таємницею, та в цій частині не підлягає правовій охороні.

Також позовна заява не містить жодного доказу та підтвердження розголошення та неправомірного використання інформації, що становить комерційну таємницю ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» та інформації що є конфіденційною, а лише припущення позивача що дане розголошення мало місце.

Позовні вимоги щодо сплати збитків у вигляді упущеної ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» вигоди у розмірі 600 000,00 (шістсот тисяч гривень 00 копійок) гривень також є безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав.

Твердження про те що ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» була спричинена шкода у розмірі 600 000,00 (шістсот тисяч гривень 00 копійок) гривень через зменшення об'ємів поставок на ПАТ «УКРТАТНАФТА» через те, що відповідач почав працювати на іншому підприємстві є необґрунтованими так як ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» та ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» не є конкурентами та спеціалізуються на поставках зовсім різних товарних груп потреба в яких не є взаємопов'язаними.

Позивачем не надано жодного документарного обґрунтування падіння об'ємів поставок на ПАТ «УКРТАТНАФТА», не надано жодного документарного підтвердження взаємозв'язку між падінням поставок та діями відповідача, не надано жодного розрахунку який би підтверджував суму збитків.

Крім того, об'єм поставок не можна вважати упущеною вигодою, так як продукція яка поставляється має свою собівартість та підприємство яке здійснює постачання повинно спочатку понести певні витрати на виготовлення продукції чи на її придбання. Таким чином, при постачанні продукції реальні доходи постачальника значно менші за суму контракту, через витрати які він повинен був би понести.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_4 пояснили суду, що після звільнення ОСОБА_1, на його робочому комп'ютері, побачили в його особистій пошті адресацію листів, документів та протоколи виконавчих робіт, план дій по контрагентам підприємства, які були відправлені підприємствам - конкурентам ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» ТОВ «Техносинтез».

Однак, суд критично відноситься до показань свідків, адже вони жодним чином не підтверджують факту розголошення ОСОБА_1 комерційної таємниці. Суд враховує, що ОСОБА_1 будучи працівником ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» міг вести переговори з іншими підприємствами саме як представник ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП», а тому, враховуючи, що свідки не можуть надати інформацію щодо змісту даних листів, неможливо стверджувати, що ОСОБА_1 розголосив комерційну таємницю. Крім того, незрозуміло, чому свідки бачили наявність листів, однак не ознайомилися з їх змістом, і чому позивач не долучив їх роздруківки на підтвердження своєї позиції, тим паче, що вони залишилися на робочому копютері ОСОБА_1, який належить ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП».

Згідно з п.3 оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/20/2014 від 14.01.2014 року «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків», у вирішенні спорів про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди суди повинні дослідити, чи могли такі збитки бути реально понесені кредитором та чи вживав кредитор заходів щодо їх відшкодування. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання зазначених приміщень. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Згідно з Висновками Верховного Суду України, що викладені у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 11116 ГПК, за I півріччя 2015 р, як вбачається зі змісту статей 22, 1166 ЦК, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного їх цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК.

Позивачем не надано жодного доказу існування причинно-наслідкового зв'язку між можливим падінням об'єму постачання, розмір та наявність якого не підтверджується жодними документами, та діями безпосередньо відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» до ОСОБА_1.

ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» та ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» не є конкурентами, тому що вони спеціалізуються на постачанні зовсім різних товарних груп, які не є взаємозамінними й потреба яких не є взаємопов'язаною між собою, тому ТОВ «ПРОМСЕРВІСКОМПЛЕКТ» не міг зайняти місце ТОВ «НАФТАКОМ ГРУПП» в структурі постачальників ПАТ «УКРТАТНАФТА»

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265,273, 289 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ТОВ "НафтакомГрупп" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 04.10.2018 року.

Суддя: