Провадження № 2-з/521/279/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

08.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 у місті Бердянськ Запорізької області, за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, та заборонити ОСОБА_2 виїзд з території України за кордон до повернення боргу.

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 п. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява ОСОБА_1 відповідно до вигод статті 151 ЦПК України має містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Суд не може накласти арешт на майно без вирішення питання щодо зустрічного забезпечення, оскільки заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом не може бути встановлена співмірність оскільки в заяві про забезпечення позову відсутня вартість майна, а саме вказаного в заяві нерухомого майна у місті Бердянськ Запорізької області, за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Частиною 9 ст. 153 вказаного кодексу передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту, оскільки заявником до заяви про забезпечення позову не додано його пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Що ж стосується вимоги заявника щодо заборони ОСОБА_2 виїзду її за межі України, суд розяснює заявнику, що така вимога допускається на стадії виконавчого провадження, а не тоді, коли справа ще не вирішена по суті. У разі задоволення даної вимоги, суд би обмежив права громадянки України на вільне пересування, без поважних на те підстав.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», ст.ст. 149-153 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали, шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси до Апеляційного суду Одеської області.

С У Д Д Я :

"09" жовтня 2018 р.