Справа № 482/1728/18
Номер провадження 2/482/605/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Андрусенко В.А., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним і визнання права власності на цей будинок покупцем,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2018 року позивач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої на підставі договору діє адвокат ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним і визнання права власності на цей будинок покупцем.

В своєму позові представник позивача зазначив, що 03.11.1998 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулася угода про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул. Калініна, 156 в с. Троїцьке, Новоодеського району, Миколаївської області, внаслідок чого ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 вказаний будинок.

Вказану угоду сторони уклали на універсальній товарній біржі Віконт-Т, договір № 2-118 від 03.11.1998 року і зареєстрували в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю».

Згідно з цією угодою, позивач передала відповідачу 9000,00 гривень за будинок, розташований на земельній ділянці, а та, в підтвердження досягнення домовленості, передала їй правовстановлюючі документи на житловий будинок, яким вона користується до цього часу.

Документи договір про купівлю-продаж житлового будинку позивач зареєструвала в органах БТІ.

В даний час позивач вирішила впорядкувати свої документи і взнала, що цей біржовий договір купівлі-продажу житлового будинку являється нікчемним, тому вимушена звернутися до суду для визнання даної угоди дійсною.

Посилаючись на те, що продавець будинку - відповідач ОСОБА_2 ухиляється від проведення нотаріального посвідчення угоди стосовно купівлі-продажу спірного будинку, з урахуванням того, що позивач повністю виконала всі умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, що потребує нотаріального посвідчення, просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, земельної ділянки на якій розташований будинок № 156 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним та визнати за ОСОБА_1 право власності на цей житловий будинок.

Ухвалою суду від 30.10.2018 р., позовні вимоги позивача в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок № 156 з надвірними будівлями і спорудами, розташований за адресою: с. Троїцьке, Новоодеського району, Миколаївської області

по даній цивільній справі, судом залишено без розгляду.

У підготовче судове засідання позивач та її представник не зявилися, на адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у їх відсутність, та про підтримання позовних вимог позивача та про їх задоволення.

Відповідач у підготовче судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи присутня заява відповідача про визнання позову, подана через канцелярію суду 30.10.2018 року, якою відповідач визнає позовні вимоги позивача та просить суд розглядати справу без її участі.

На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у звязку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено з матеріалів справи, факт укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарськими спорудами по вул. Калініна, 156, в с. Троїцьке, Новоодеського району, Миколаївської області, який розташований на земельній ділянці 03.11.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, підтверджується письмовим договором купівлі-продажу цього будинку, який посвідчений на УТБ Віконт-Т (відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) і зареєстрований в органах БТІ за реєстровим № 386 від 27.11.1998 року.

Факт права власності ОСОБА_2 на житловий будинок, який було ним продано позивачу, підтверджується посиланнями на правовстановлюючий документ, що зазначений в письмовому біржовому договорі купівлі-продажу будинку, а саме: на свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим Новоодеською державною нотаріальною конторою Миколаївської області за № 2-377 від 04.09.1998 року, зареєстрованого Вознесенським МБТІ в книзі за реєстраційним № 386 від 28.09.1998 року.

03.11.1998 року ОСОБА_2 продала позивачу вказаний житловий будинок, що підтверджується письмовим договором купівлі-продажу будинку, посвідченого на УТБ Віконт-Т.

Позивач, починаючи з 1998 року, вселилася до житлового будинку і використовує його як житло на власний розсуд, проводить там ремонтні роботи, оплачуює комунальні послуги, використовує господарські споруди, зареєструвала своє право власності на нерухоме майно в органах БТІ.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Цивільного кодексуУРСР (далі ЦК УРСР) від 18 липня 1963 року та Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року (далі ЗК України), що діяли на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.

Згідно приписів ч.1 ст. 47 ЦК УРСР, недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР, тягне за собою недійсність договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.

Суд визнає факт того, що договір від 03.11.1998 року купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарськими спорудами по вул. Калініна, № 156, в с. Троїцьке, Новоодеського району, Миколаївської області, який розташований на земельній ділянці , та складається з житлового будинку, зазначеного на плані літерою А1, житловою площею 23,5 кв.м, сараю Б1, сараю В1, літньої кухні Г1, підвалу Д1, огорожі - №1-5, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відбувся.

Будь-яких обмежень або заборон на відчуження спірного будинку під час судового розгляду справи не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та повне визнання позову, яке судом прийнято, оскільки вказане визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його задоволення.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 704,80 грн.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 352 грн. 40 коп.

З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним і визнання права власності на цей будинок покупцем - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого на земельній ділянці та складається з житлового будинку, зазначеного на плані літерою А1, житловою площею 23,5 кв.м, сараю Б1, сараю В1, літньої кухні Г1, підвалу Д1, огорожі - №1-5, що розташований за адресою: с. Троїцьке, Новоодеського району, Миколаївської області, вул. Калініна, 156, який був укладений на універсальній товарній біржі Віконт-Т 03.11.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП невідомий, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 - 352 грн. 40 коп. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову відповідно до квитанції № 0.0..1 від 14.09.2018 року - 352 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколдаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: