Провадження № 2/243/2778/2018
Справа № 243/7883/18
09 жовтня 2018 року м. Словянськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Кузнецова Р.В.,
за участю секретаря Малиновської І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
21 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1, в якій разом із нею як член її сімї значиться зареєстрованими її мати ОСОБА_2 та брати: ОСОБА_3, ОСОБА_4, які в дійсності, у вказаному житловому приміщенні не проживають з 2014 року, та їх речі в квартирі відсутні.
За наведених обставин, враховуючи, що відповідачі не проживають у вказаному житловому приміщенні вже більш як шість місяців, добровільно знятися з реєстрації бажання не виявляють, а їх реєстрація в квартирі змушує позивачку нести зайві витрати з оплати комунальних послуг по утриманню квартири, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4Ф такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 77 в будинку № 10 по вул. Ювілейній в м. Миколаївка Донецької області.
Позивачка ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявились. Представником позивачки подано до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки та виклики за останньою відомою адресою місця їх реєстрації, однак, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, в жодне із призначених судових засідань вони так і не зявились. У звязку із цим, про місце, дату та час розгляду справи відповідачів було повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Втім, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не зявилася у судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, не подали відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їх відсутності від них до суду не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
З огляду на викладене, оскільки відповідачі, будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце судового засідання повторно не зявилися у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подала відзив у встановлений судом строк без поважних причин, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивачки, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів із постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.
Як встановлено у судовому засіданні з досліджених письмових доказів, позивачка ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_2.
Згідно із довідкою про склад сімї виданою КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» м. Миколаївка, № 04/646 від 23.05.2018 року в квартирі АДРЕСА_3, окрім позивачки значиться зареєстрованою також :ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 (а.с. 18).
Згідно із актом складеним секретарем Миколаївської міської ради б/н від 13 серпня 2018 року, в квартирі АДРЕСА_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично не проживає з 2004 року, та його речі в квартирі відсутні, що підтвердили сусіди (а.с. 19).
Згідно із актом складеним секретарем Миколаївської міської ради б/н від 13 серпня 2018 року, в квартирі АДРЕСА_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично не проживає з 2004 року, та його речі в квартирі відсутні, що підтвердили сусіди (а.с. 20).
Згідно із актом складеним секретарем Миколаївської міської ради б/н від 13 серпня 2018 року, в квартирі АДРЕСА_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично не проживає з 2004 року, та її речі в квартирі відсутні, що підтвердили сусіди (а.с. 21).
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), зокрема від вирішення вимог про позбавлення права користування жилим приміщенням.
Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Відповідачі у судове засідання не зявились, не скористались своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивачки.
Оскільки, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі:ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 як члени сімї позивачки, яка є наймачем спірного житлового приміщення, не проживають у вказаній квартирі з 2004 та з 2014 років, тобто понад шість місяців, з урахуванням того, що їх реєстрація в квартирі змушує позивачку нести зайві витрати з оплати комунальних послуг по утриманню цього житлового приміщення, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 77 в будинку № 10 по вул. Ювілейній в м. Миколаївка Донецької області.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду та розглядом даної цивільної справи.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9,71,72 ЖК УРСР, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, ч. 4 ст. 223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 77 в будинку № 10 по вул. Ювілейній в м.Миколаївка Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 09 жовтня 2018 року.
Суддя Словянського
міськрайонного суду ОСОБА_7