Справа № 159/3214/18
Провадження № 2/159/987/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Панасюка С.Л.

за участю секретаря Клевецької О.М.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

в с т а н о в и в :

Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, проте з 2014 року у ній не проживає. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою.

Відповідач позов визнав повністю.

Позов слід задовольнити.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідач припинив користування квартирою і переселився в інше помешкання. Його факультативне право користування квартирою припинилося. Так само припиняється таке ж право власника майна у випадку, коли він передає своє майно у володіння та оренду іншій особі за договором. Користуватися таким майном у період дії договору оренди власник не вправі. Хоча, загальне право користування таким майном у власника зберігається.

У такому аспекті можливо говорити про те, що відповідач втратив факультативне право користування жилим приміщенням, оскільки він його залишив і переселився в інше помешкання.

На позивача недопустимо повністю покладати тягар утримання квартири, в той час як відповідач квартиру залишив і перебуває за межами юрисдикції держави. Це буде необґрунтованим і непропорційним втручанням у її право власності без належної підстави.

На позивача також не можна покладати тягар вказаних витрат тільки тому, що відповідач має виконувати свої власні зобовязання перед державою, до яких позивач не має прямого відношення. Виконання цих зобовязань має стимулюватися іншими правовими засобами, однак, не за рахунок позивача.

Втрата позивачем права користування квартирою слугує підставою для його зняття з реєстрації у цьому помешканні.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 223, 224, 226, 228, 233 ЦПК України, на підставі ч.2 ст.405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 (паспорт серії АЮ 256151 виданий Ковельським РВ УДМС України у Волинській області 18 грудня 2014 року) таким, що втратив право користування квартирою № 17 у будинку № 60 по вул. Незалежності в місті Ковелі Волинської області, що є підставою для зняття його з реєстрації у вказаній квартирі.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

ГОЛОВУЮЧИЙ ПАНАСЮК С.Л.