Дата документу 02.11.2018 Справа № 554/8799/18
Провадження № 2о/554/259/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 листопада 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді: Г.В.Андрієнко,

за участю секретаря- ОСОБА_1,

за участю адвоката- ОСОБА_2

розглянувши залі суду в м. Полтава заяву ОСОБА_3 про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявник ОСОБА_3- адвокат ОСОБА_2 01.11.2018 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті.

Посилається на те, що ОСОБА_3 є племінником ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 являється сестрою батька ОСОБА_5, який помер в березні 1995 року в місті ОСОБА_6. 09.05.2018 ОСОБА_4 померла у місті ОСОБА_6.

У відповідності до паспорта громадянки України, виданого 11.04.2001 Пролетарським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Каршено Ровенецького району Луганської області (прізвище російською мовою ОСОБА_7).

Згідно довідки про причину смерті №1786, виданої 09.05.2018 на тимчасово непідконтрольній Україні території, причиною смерті російською мовою «ОСОБА_7Г» є атеросклеротична хвороба серця з артеріальною гіпертензією.

Місце смерті ОСОБА_4 місто ОСОБА_6 є тимчасово окупованою територією України відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Свідоцтво про смерть ОСОБА_8 видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює жодних правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації смерті матері у встановленому законом порядку, що підтверджується відмовою відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

ОСОБА_3 не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть тітки ОСОБА_4 та на його підставі зареєструвати її смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції,а тому змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту її смерті.

Прохав встановити факт смерті ОСОБА_4 (російською мовою ОСОБА_7), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 09.05.2018 у м. Донецьк.

01.11.2018 р. судом відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3-адвокат ОСОБА_2 підтримав заяву та прохав її задовольнити.

Представник заінтересованої особи- Шевченківського районного у місті Полтаві відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Встановлено, що ОСОБА_3 є племінником ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 являється сестрою батька ОСОБА_5, який помер в березні 1995 року в місті ОСОБА_6. 09.05.2018 ОСОБА_4 померла у місті ОСОБА_6.

Родинні відносини заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджуються копією свідоцтва про народження заявника виданого 27.11.1982 у місті ОСОБА_6 V-НО №345498, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4, виданого 16.09.1931 Казабєлово-Алмазянською сільською радою Ровеньковського району Ворошиловградської (Луганської) області, копією паспорта громадянки України ОСОБА_4, лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про причину смерті, які видані 10.05.2018 р. на тимчасово непідконтрольній Україні території, рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 24.10.2018 у справі №554/7706/18.

У відповідності до паспорта громадянки України, виданого 11.04.2001 Пролетарським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Каршено Ровенецького району Луганської області (прізвище російською мовою ОСОБА_7).

Згідно довідки про причину смерті №1786, виданої 09.05.2018 на тимчасово непідконтрольній Україні території, причиною смерті російською мовою «ОСОБА_7Г» є атеросклеротична хвороба серця з артеріальною гіпертензією, (копію довідки додаю до матеріалів заяви).

Місце смерті ОСОБА_4 місто ОСОБА_6 є тимчасово окупованою територією України відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово непідконтрольній Україні території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово непідконтрольній Україні території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним та не створює правових наслідків.

За змістом ч.1ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров'я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 № 545.

Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Враховуючи те, що свідоцтво про смерть ОСОБА_8 видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює жодних правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації смерті у встановленому законом порядку, що підтверджується відмовою відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Через те, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть тітки і на його підставі зареєструвати її смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції, він змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту її смерті, оскільки відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» рішення суду про встановлення факту смерті особи є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Встановлення даного факту необхідне для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та подальшого його використання у цивільно-правових відносинах, оскільки ОСОБА_3 являється спадкоємцем померлої.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово непідконтрольній Україні території, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з висновками ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ theRepublicofMoldovaandRussia", "IlascuandOthers v. MoldovaandRussia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи, що у заявника не має можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_4 (російською мовою ОСОБА_7), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 09.05.2018 у м. Донецьк в органах державної реєстрації актів цивільного стану , оскільки остання померла на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141,263-265, 135, 315, 317 ЦПК України, ст.17 ЗУ « Про реєстрацію актів цивільного стану», -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_4 (російською мовою ОСОБА_7), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 09.05.2018 у м. Донецьк.

Рішення підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії.

Учасник справи , якому повне рішення або ухвала суду не вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя: Г.В.Андрієнко