У х в а л а

05 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 2011/1173/2012

провадження № 61-40810 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2012 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 02 травня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та додатковою угодою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору поруки припиненим з моменту укладання додаткової угоди до договору про іпотечний кредит,

В с т а н о в и в:

16 липня 2018 року ОСОБА_2 надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2012 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 02 травня 2018 року. Повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 07 травня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 липня 2018 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або, за умови його відсутності - номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України ОСОБА_2, номер засобу зв'язку, адресу його електронної пошти, та не вказано про їх відсутність.

За змістом пункту першого частини VII Положення про реєстрація фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822, фізична особа, незалежно від віку зобов'язана пройти реєстрацію з отримання реєстраційного номеру, а в разі відмови від реєстрації (за змістом пункту першого частини VІІІ вказаного Положення) подати відповідну заяву.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 необхідно надати до суду уточнену редакцію касаційної скарги та її копії з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи, в якій зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків або (за умови відмови особи від отримання реєстраційного номеру облікової картки платника податків з релігійних міркувань) номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номер засобу зв'язку, адресу електронної пошти або якщо їх не має, вказати, що такі відсутні.

Крім того, вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Так, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 07 травня 2018 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина 2 статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

До касаційної скарги додано клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в обґрунтування якого він посилається на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримав лише 15 червня 2018 року, та на підтвердження вказаного надав копію конверта апеляційного суду Харківської області із трек-кодом, з якого вбачається отримання ним оскаржуваної постанови саме 15 червня 2018 року.

Однак, у порушення частини другої статті 95 ЦПК України вказаний доказ на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не засвідчений належним чином.

Крім того, відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу.

Так, з матеріалів касаційного провадження вбачається, що апеляційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2012 року подав саме ОСОБА_2, а тому він повинен був цікавитися рухом справи.

Крім того, ОСОБА_2 не наведено підстав, що завадило йому подати касаційну скаргу протягом строку, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України, з моменту складання апеляційним судом повного тексту постанови, а саме - з 07 травня 2018 року.

Таким чином, наведені ОСОБА_2 підстави щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, а тому йому необхідно надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій вказати інші поважні причини пропуску цього строку та на підтвердження вказаного надати належні докази.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання заяви у даній справі).

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2012 року становить 1 073 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2012 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 02 травня 2018 року ОСОБА_2необхідно сплатити 6 438 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2012 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 02 травня 2018 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 04 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо інші наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк