У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

1 жовтня 2018 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соляник А.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої протиправними діями судді Броварського міськрайонного суду Київської області Василишиним В.О.

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2018 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої протиправними діями судді Броварського міськрайонного суду Київської області Василишиним В.О.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, доходжу висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту позовної заяви випливає, що 13 січня 2017 р. Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалене рішення у справі № 361/5077/16-ц за позовом ТОВ «Аркада-Житлосервіс» до ОСОБА_1, яким суд безпідставно стягнув з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 4 687,44 грн. та судовий збір 1 378 грн., чим ОСОБА_1 суд заподіяв майнову шкоду в сумі 6065,44 грн. У рішенні суду наведене безпідставне посилання на договір від 9 липня 2009 р. № 256-Б/ТЕХ про надання житлово-комунальних послуг, укладений між сторонами спору, який не містив істотних умов договору, встановлених ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , а тому договір є неукладеним. Крім того, будинок, що належить ОСОБА_1, ніколи не знаходився на утриманні та обслуговуванні ТОВ «Аркада-Житлосервіс». Отже, безпідставне стягнення за рішенням суду вищезазначеної суми позивач вважає втручанням у його право власності, чим позивачеві заподіяно моральну шкоду, яку оцінює у 25 000 грн.

Проаналізувавши зміст позовної заяви, а також зміст вимог позивача, доходжу висновку, що доводи позову зводяться до незгоди із судовим рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, яке позивач вважає незаконним та необґрунтованим.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Крім того, враховуючи, що розгляд справи № 361/5077/16-ц відбувався, ОСОБА_1 мав змогу скористатися правом подати апеляційну скаргу.

Як випливає з даних Єдиного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження. Рішенням апеляційного суду Київської області від 7 червня 2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом. Звернення у справах інших осіб у всіх випадках, а учасників процесу - поза випадками, передбаченими процесуальним законом, розгляду судами не підлягають.

У пункті 10 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України наголошується на тому, що відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Також у Висновку № 2 (2002) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійснення оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб, повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Таким чином, в даному випадку підстави, які зазначає позивач в своїй позовній заяві, підлягають дослідженню та перевірці шляхом процедури апеляційного або касаційного оскарження.

Оскільки позивач звернувся з даною позовною заявою до суду поза передбаченим процесуальним порядком, та враховуючи, що його заява стосується розгляду та прийняття суддею рішення в цивільній справі, доходжу висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 17, 186, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої протиправними діями судді Броварського міськрайонного суду Київської області Василишиним В.О.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Суддя А.В. Соляник