Справа № 573/1674/18
Номер провадження 2-з/573/9/18
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2018 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Замченко А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а :

24 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом, в якому вказує, що в липні 2018 року в газеті «Білопільщина» прочитала оголошення про продаж нового будинку, розташованого в АДРЕСА_1. Оглянувши зазначений будинок вони домовилися з відповідачем про продаж його за 8000 доларів США та про сплату 500 доларів США авансу. У серпні 2018 року до неї прийшов ОСОБА_2, якому вона надала 1500 доларів США для оформлення необхідних документів по будинку, про що останній їй надав розписку.

Після цього відповідач почав уникати нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу зазначеного вище будинку. Між ними виник конфлікт, у зв'язку з чим змушена була звертатися до поліції з відповідною заявою. У вересні 2018 року вона отримала довідку з реєстру речових прав на нерухоме майно і з'ясувалося, що право власності на будинок не оформлене.

Посилаючись на те, що відповідач ввів її в оману, просить визнати договір купівлі-продажу таким, що вчинений під впливом обману і стягнути з ОСОБА_2 на її користь подвійний розмір суми збитків - 84390 грн.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 1 га, розташованої в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Дану заяву обґрунтовує тим, що відповідач намагається продати садибу, а іншого майна, крім земельної ділянки, у нього немає. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У абз. 2 п. 1, абз. 1, 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З аналізу наявних у матеріалах справи доказів та наведених норм закону не можна зробити висновок, що невжиття визначених позивачем заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про стягнення коштів.

Всупереч ст. 81 ЦПК України позивач не надала суду доказів про те, що відповідач збирається відчужувати будинок і земельну ділянку, що його дії можуть бути несумлінними, що він може знищити або знецінити його та що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Позивач у своїй заяві лише робить припущення, що ОСОБА_2 може продати садибу.

Скріншот сторінки із сайту ОLХ про продаж будинку суд не може взяти до уваги як доказ того, що відповідач намагається його продати, оскільки з нього не вбачається хто та який саме будинок намагається продати. Крім того, ім'я продавця в оголошенні зазначено Сергій.

При цьому суд враховує, що правовстановлюючих документів у відповідача на зазначений будинок немає, у зв'язку з чим він позбавлений можливості укладати будь-які договори щодо даної нерухомості.

Крім цього, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

У той же час, позивач просить накласти арешт на земельну ділянку, але не надає суду доказів про її вартість, у зв'язку з чим суд не може визначитися чи буде вжиття заходів забезпечення позову співмірним у даному випадку.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 153, 260, 261 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її заяви про забезпечення позову в даній справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя -