Справа №710/502/18
Номер провадження 2-з/710/6/18
УХВАЛА

про забезпечення позову

05.10.2018 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на будинковолодіння,

ВСТАНОВИВ:

23 .04.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить зобов'язати ОСОБА_3 укласти з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Іцика Фефера, 26, який складається з житлового будинку літ. «А», площею 224,8 кв. м, вартістю 415 494,00 грн, сараю літ. «Б», площею 40,7 кв. м, вартістю 31 951,00 грн, гаража літ. «Б», площею 12,6 кв. м, вартістю 12 721,00 грн, літньої кухні літ. «Б», площею 19,6 кв. м, вартістю 19 255,00 грн, погреба «п/д», площею 24,9 кв. м, вартістю 29 627 грн, на загальну суму 509 048,00 грн.

03.10.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходів по забезпеченню позову, та до розгляду справи по суті заборонити вчиняти дії по відключенню газопостачання та енергопостачання домоволодіння розташоване за адресою Черкаська область, м. Шпола, вул. Фефера, 26, яке складається з житлового будинку літ. «А», площею 224,8 кв. м., сараю літ. «Б», плошею 40.7 кв. м.. гаража літ. «Б», площею 12,6 кв. м.. літньої кухні літ. «Б», площею 19,6 кв. м., погреба «п/д», площею 24,9 кв. м.

Свою заяву позивач мотивує тим, що в домоволодінні, яке розташовано за адресою Черкаська область, вул. І. Фефера, 26, проживають: позивач - ОСОБА_1, його дружина - ОСОБА_2 - інвалід 2 групи та неповнолітній син - ОСОБА_5. На даний час ОСОБА_3 подав заяви до Шполянського відділення ПАТ «Черкасигаз» та до Шполянського РЕМ з вимогою відключити газопостачання та енергопостачання. Подальші дії відповідача будуть спрямовані виключно на заволодіння домоволодінням позивача до вирішення даного спору, оскільки свої вимоги позивач вважає законними та обґрунтованими. Оскільки подальші дії по відключенню газопостачання та енергопостачання можуть привести до руйнування домоволодіння та унеможливлять виконання рішення суду, тобто повернення позивачу приміщення в належному стані, позивач звернувся до суду.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом п.3 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, для того, щоб було вжито заходів для забезпечення позову у справі, заявнику необхідно довести доказами факт того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

До того ж, як уже зазначалось судом, вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві. Враховуючи, що виселення є серйозним втручанням у право особи на повагу до її житла, Суд надає особливої ваги процесуальним гарантіям, наданим особі в процесі прийняття рішення. Зокрема, навіть якщо законне право на зайняття приміщення припинено, особа вправі мати можливість, щоб співрозмірність заходу була визначена незалежним судом у світлі відповідних принципів статті 8 Конвенції. (Кривіцька та Кривіцький проти України, № 30856/03, § 44, від 2 грудня 2011 року).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, суд вважає, що позивачем доведено, що виконання дій відповідачем щодо яких просить встановити заборону, у подальшому може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Враховуючи те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову. Також суд враховує, що в спірному будинку проживає неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід другої групи позивач ОСОБА_2, тому відключення будинку від енергопостачання та газопостачання може завдати шкоди здоровю зазначених осіб.

Як зазначено в ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суддя не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на будинковолодіння- задовольнити.

Заборонити вчиняти дії по відключенню газопостачання та енергопостачання домоволодіння розташованого за адресою вул. Фефера, 26, м. Шпола, Черкаська область, яке складається з житлового будинку літ. «А», площею 224,8 кв. м., сараю літ. «Б», площею 40.7 кв. м.. гаража літ. «Б», площею 12,6 кв. м.. літньої кухні літ. «Б», площею 19,6 кв. м., погреба «п/д», площею 24,9 кв. м.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачам: ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Апеляційному суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н. П. Побережна