Справа № 390/587/17
Провадження № 2/390/27/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Терещенко Д.В.,

при секретарі - Головацькій А.Б., Бреус І.П.,

за участю: позивача- Кагізової Л.М.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, та адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ? частину житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обгрунтування позову зазначила, що в період з 1974 по 2017 рік перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. 27.11.1991 року відповідач прийняв в дар від своєї матері будинок, що розташований в с.Федорівка Кіровоградського району та області по вул.Терешкової, 20. Під час шлюбу за спільні кошти відбулася суттєва перебудова будинку. Просила визнати даний будинок спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею права власності на ? частину даного будинку.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали та надали пояснення по обставнах справи.

Відповідач та його представники ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_4 позов не визнали та вважають, що спірний будинок є особистою власністю відповідача, так як він отримав його в дар від своєї матері. Крім того, в суді не доведено, що під час шлюбу істотно збільшилася вартість будинку.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та області. Знає сторони тривалий час. ОСОБА_7 - мати відповідача, подарувала йому одноповерхову, стару селянську хату. Сторони, під час сумісного проживання, в 2000-х роках добудували другий поверх, провели газ, воду, поміняли вікна, зробили ремонт.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 надали аналогічні пояснення та підтвердили, що позивач та відповідач під час шлюбу поліпшили стан будинку, добудували другий поверх, провели в будинок газ, воду, зробили зручності та ремонт.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1974 по 2017 рік, що підтверджено рішенням Кіровського районного суду від 06.02.2017 року про розірвання шлюбу (а.с.8).

27.11.1991 року відповідач прийняв в дар від своєї матері ОСОБА_7 будинок, що розташований на території Федорівської сільської ради загальною площею 55 м кв., біля якого розташований глинобитний сарай, що підтверджено копією договору (а.с.7).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу на підставі договору дарування.

Згідно ст.62 СК України, якщо майно одного з подружжя за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат, воно може бути визнане об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 пояснили, що позивач та відповідач під час шлюбу суттєво поліпшили стан спірного будинку, добудували другий поверх, провели в будинок газ, воду, зробили зручності та ремонт.

Крім того, згідно висновку будівельно-технічної експертизи від 29.05.2018 року вартість спірного житлового будинку могла збільшитися на 192%.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що під час шлюбу сторін, майно одного з подружжя істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат, і тому спірний будинок повинен бути визнаний спільною сумісною власністю подружжя.

Ст.60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором або рішенням суду.

Незважаючи на той факт, що вищевказаний житловий будинок був отриманий відповідачем в порядку дарування та право власності на будинок зареєстровано лише на ім'я відповідача, це майно вважається спільним майном подружжя.

Згідно ст.ст.63,70 СК України, сторони, як подружжя, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном, а у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

При встановлених обставинах, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі та підлягає визнанню вказаний житловий будинок спільною сумісною власністю подружжя, а за позивачем необхідно визнати право власності на його 1/2 частину.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 57, 60, 62-63, 69-70 СК України, ч.3 ст.368, ч.ч.1, 2 ст.372 ЦК України.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, судові витрати по справі на суму 7198 грн.35 коп., які складаються із судового збору в сумі 946 грн.45 коп., сплаченого позивачем при подачі даного позов (а.с.1) та витрат, повязаних з проведенням експертизи в сумі 6251 грн. 90 коп., сплачених позивачем, згідно квитанції № 57 (а.с.96), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, 77-80, 81, 89, 95, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ? частину житлового будинку задовольнити повністю.

Визнати житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами № 20 по вул. Хуторській в с.Федорівка Кіровоградського району та області обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами № 20 по вул.Хуторській в с.Федорівка Кіровоградського району та області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати по справі в сумі 7198 грн. 35 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_10