Провадження № 2/537/21/2018
Справа № 537/4502/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючого судді Хіневича В. І., за участю секретаря судового засідання - Головньової Л. М.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності на будівельні матеріали,

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом в якому просив суд поділити спільне майно подружжя автомобільVolkswagenPassatB6, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, стягнувши з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини вартості автомобіля у сумі 160 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, з 25 серпня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради, актовий запис 574. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.10.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Під час шлюбу у 2015 році сторони, як подружжя, придбали автомобіль Volkswagen Passat B6, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, з газовим обладнанням, 2007 року випуску. А тому вважає, що зазначене майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Проте, колишня дружина, ОСОБА_2, розпорядилася зазначеним майном за власним розсудом та оскільки на даний час у нього відсутнє зазначене майно, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля у розмірі 160 000 грн.

16.11.2016 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву, згідно якої просила суд, постановити рішення, яким поділити спільне майно подружжя, виділивши її, ОСОБА_2 слідуюче майно: килим натуральний (бордового кольору) 1,5х2 200 гривень, килим натуральний (бежевого кольору) 1,5х2 200 грн., фритюрниця біла «Vitek» - 800 грн., блендер алюмінієвий (із скляною колбою) 500 грн., міксер білого кольору 300 грн., пральна машина LGF 1096 ND 3 (білого кольору) 4000 грн., шафа біла пластикова ( з видвижними шафами) 500 грн., диван (коричневого кольору) 1.450х2.000 4000 грн., пилосос LG V- C 3446 ST серійний № 310ТА00513 сталевого кольору 1000 грн., ТВ тюнер (чорного кольору) 400 грн., підставка під телевізор (темно-коричневого кольору) з алюмінієвими вставками (хромованими) 500 грн., штори світло- бежевого кольору з малюнком 200 грн., тюль (бежева) 1 шт. 200 грн., телевізор «TOSHIBA»14 CJRB 500 грн. морозильна камера білого кольору на 400 л. 4000 грн., мікрохвильова піч DAEWOOKOG 6C2BS (L) 800 грн. Всього майна на загальну суму 19100 грн.; ОСОБА_1 в користування просить виділити слідуюче майно: металопластикові двері із замком (нові) 1800 грн., меблі передпокою світло-коричневого кольору з великим дзеркалом 2000 грн., мийка кухона (з нержавіючої сталі) 800 грн., газовий котел (білого кольору малогабаритний) 3000 грн., холодильник «Сайге» білого кольору без морозильної камери 4000 грн., газова плита 4-х комфорна біла 100 грн., Сушилка для посуду (бежево-коричневого кольору) 100 грн., полиця для ванної кімнати (хромована) 500 грн., жалюзі білого кольору для ванної кімнати 500 грн., металопластикове вікно (у ванній кімнаті) - 1000 грн., унітаз керамічний (білого кольору у ванній) 1000 грн., ОСОБА_3 акрилова білого кольору 1500 грн., умивальник керамічний білий з деревяною тумбочкою 1500 грн., дзеркало з тумбою (білого кольору) 1000 грн., змішувачі хромові (2шт.) для ванної кімнати 800 грн., сушили для одягу роздвижні (2шт.) - 600 грн., стойка для душа хромована 300 грн., душ хромований 100 грн., змішувач на кухні хромований - 500 грн., бойлер «Атлант» 80 л. білого кольору 3000 грн., водо насосна станція 1500 грн., корзина для одягу (білого кольору, пластикова) 300 грн., радіатор білий на 10 секцій (ванна кімната) 1500 грн., диван коричневого кольору (велюр) 1500 грн., кондиціонер мобільний «Yamaha» - 3000 грн., вентилятор синього кольору (на стойці) 100 грн., ДВД плеер (стального кольору) 800 грн., люстра (кімнатна із білого та коричневого скла) 1000 грн., бра під люстру (із білого та коричневого скла) 500 грн., світильник стельовий (кухонний) на три плафони 400 грн., люстра кімнатна (із білого скла) 300 грн., світильник стельовий в ванній кімнаті, білий 1500 грн., карниз алюмінієвий ( 3 шт.) 500 грн., штори (з малюнком, бежевого кольору) 300 грн., тв.-тюнер чорний 400 грн., радіотелефон «Saturn» сірого кольору 200 грн., телевізор «Рейнфорд» кольоровий 2000 грн., килим натуральний 1,5х2 (з малюнком квітки бордового та бежевого кольору) 200 грн., килим натуральний 1,5х2 (з малюнком квітки бордового та бежевого кольору) 200 грн., килим натуральний (із малюнком ромби кольору бордо) 200 грн., шафа купе 2,5х3 з дзеркальними дверима 7000 грн., електромясорубка (білого кольору) 1000 грн., двері деревяні (світло-коричневого кольору) 1500 грн., магнітола InnosoundBX-26 DWD 300 грн., кавоварка «Vitek»VT-1503 ВК чорного кольору 300 грн., чайник «Tefal» на 0,5 л. бежевого кольору 400 грн., бетономішалка оранжевого кольору 1500 грн., металопластикове вікно (нове, білого кольору), розміром 1,440х1,700 3350 грн., супутникова антена 1500 грн., всього майна на загальну суму 58350 грн.; різницю у вартості майна у сумі 39250 грн., просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 В, на її користь; визнати обєктом права спільної сумісної власності домоволодіння № 8 по провулку Малокохнівському в м. Кременчуці. Стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію за товар від підприємницької діяльності у сумі 50000 грн., стягнути з ОСОБА_1 на її користь судові витрати повязанні зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви та оплати за проведення будівелльно-технічної експертизи; відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 щодо поділу автомобіля VolkswagenPassatB 6, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, з газовим обладнанням, 2007 року випуску.

В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем створили сімю в березні 1998 року і до 2000 року проживали без реєстрації шлюбу. Коли вона завагітніла, вони вирішили узаконити їх стосунки та 25 серпня 200 року шлюб між ними був зареєстрований офіційно в органах РАЦС. За час спільного проживання з ОСОБА_1 ними було придбано за спільні кошти слідуюче майно, яке на даний час залишилося у відповідача, і він не бажає його розділити в добровільному порядку, а саме майно вказане у прохальній частині позову. Всього майна на загальну суму - 77450 грн. в даний час виникла необхідність розділити інше майно , що є їхньою спільною сумісною власністю та яке було придбане ними в період шлюбу. Крім того, вони обоє є фізичними особами підприємцями та займаються підприємницькою діяльністю. Вона , ОСОБА_2 М, є фізичною особою підприємцем з 12.12.2002 року, а ОСОБА_1 з 16.12.2011 року. До 2010 року ОСОБА_1 працював на ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та отримував заробітну плату 1200 грн. Їх підприємницька діяльність повязана з реалізацією продуктів харчування. Після припинення шлюбно-сімейних відносин в квітні 2016 року, відповідач без її згоди в присутності свідків (ОСОБА_5 та ОСОБА_6 А.) вивіз весь товар, який знаходився у кіоску на суму 100000 грн. та розпорядився ним на свій розсуд. Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по провулку Малокохнівському, 8 в м. Кременчуці та складається з житлового будинку літ. «А, А1, а, а1», житловою площею 47,9 кв. м., сараю літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Т», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ. «Е», гараж літ. «Ж», гараж літ. «З», огорожі № 1-3. У зазначено домоволодінні, за час спільного проживання з відповідачем, за спільні кошти були проведенні роботи щодо поліпшення будинку, а саме в 2012 році було добудовано прибудову із 2-х кімнат, у ванній кімнаті покладено підлогу з утепленням, плитка мраморна, покладена плитка в кухні, поставлені металопластикові вікна, проведена заміна даху в житловому приміщенні будинку, заміна даху в підсобному приміщенні будинку, заміна дворового забору (шифер), збільшений розмір гаражу, збільшено розмір навісу вуличного, проведено утеплення фасаду будинку, зроблений підвісний дах із селікатної цегли, проведено заміну вхідних дверей на металеві та проведені інші будівельні роботи по покращенню стану будинку. Внаслідок проведення вищевказаних робіт, збільшилась вартість та змінилися якісні й кількісні характеристики даного будинку. ОСОБА_7 роботи були проведенні за наші спільні кошти, що стосується автомобіля Volkswagen Passat B6, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, з газовим обладнанням, 2007 року випуску то автомобіль був придбаний за грошові кошти, які були отримані в борг у її батька, ОСОБА_8. В той період ОСОБА_1 перебував в зоні АТО, і в телефонному режимі надав свою згоду на отримання у борг грошових коштів для покупки автомобіля, який і був оформлений на її імя.Коли вони з відповідачем намагалися вирішити питання щодо розподілу майна у добровільному порядку, розуміючи той факт, що повернути борг її батькові вони не зможуть, вони вирішили разом з відповідачем переоформити даний автомобіль на її батька, повернувши йому таким чином борг за автомобіль. ОСОБА_1 надав добровільно згоду в травні 2016 року, а тому вона вважає, що вказаний автомобіль не може розглядатися як спільна сумісна власність подружжя та взагалі бути поділений між ними, оскільки він не був придбаний за спільні кошти подружжя.

Ухвалою суду від 12.10.2016 року було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме накладення арешту на автомобіль Volkswagen Passat B6, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, з газовим обладнанням, 2007 року випуску.

Ухвалою суду від 16.11.2016 року зустрічна позовна заява ОСОБА_2 була прийнята до провадження та обєднана з первісним позовом для спільного розгляду.

Ухвалою суду від 16.11.2016 року до участі у справі в якості третьої особи був залучений ОСОБА_8.

Ухвалою суду від 13.12.2016 року була призначена будівельно-технічна експертиза для визначення обсягу та вартості виконаних робіт, в тому числі з переобладнання житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по провулку Малокохнівському, 8 в м. Кременчуці.

Ухвалою суду 13.12.2016 року було витребувано з Територіального сервісного центру № 5342 Регіонального сервісного центру у Полтавській області інформацію про транспортні засоби, які зареєстровані за ОСОБА_8 починаючи з січня 2015 року.

Ухвалою суду від 15.05.2017 року було накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями № 8 по провулку Малокохнівському в м. Кременчуці Полтавської області, який належить на праві власності ОСОБА_4.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29 серпня 2017 року було скасовано ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.05.2017 року про накладення арешту.

Ухвалою суду від 01.09.2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 22.09.2017 року було накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями № 8 по провулку Малокохнівському в м. Кременчуці Полтавської області, який належить на праві власності ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 11.10.2017 року було призначено автотоварознавчу експертизу щодо встановлення ринкової вартості автомобіля Volkswagen Passat B6, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, з газовим обладнанням, 2007 року випуску

Ухвалою суду від 11.10.2017 року було витребувано з ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області заяву ОСОБА_2 від 31.05.2017 року та копії матеріалів перевірки за даною заявою.

Ухвалою суду від 11.01.2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, а саме накладення арешту на автомобіль Volkswagen Passat B6, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, з газовим обладнанням, 2007 року випуску.

Ухвалою суду від 04.12.2017 року було відмовлено в задоволенні клопотання про проведення автотоварознавчогї експертизи автомобіля Volkswagen Passat B6, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, з газовим обладнанням, 2007 року випуску, оскільки на момент розлучення даний автомобіль не перебував у власності подружжя.

Ухвалою суду від 04.12.2017 року було витребувано з Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» дані щодо заробітної плати громадянина ОСОБА_9, який працював на підприємстві в період з 2001 року по 2010 рік на посаді газорізнка 4 розряду.

Ухвалою суду від 04.12.2017 року було призначено додаткову будівельно-технічна експертиза для визначення обсягу та вартості виконаних робіт, в тому числі з переобладнання житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по провулку Малокохнівському, 8 в м. Кременчуці.

17.05.2018 року до суду надійшла уточнена зустрічна позовна заява ОСОБА_2 відповідно до якої остання просила визнати нерухоме майно, а саме: визнати самочинно побудовану нежитлову прибудову літ « а3», нежитлову прибудову літ «а4» (незавершеного будівництва), що розташовані по пров. Малокохнівському, 8 к.1 в м. Кременчуці - обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1; визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на будівельні матеріали, що використані при будівництві (самочинно побудована нежитлова прибудова літ «а3», нежитлова прибудова літ «а4»(незавершеного будівництва), що розташоване по провулку Малокохнівському, 8 к.1 в м. Кременчуці, вартістю 122271 грн. (сто двадцять дві тисячі двісті сімдесят одна грн.) 25 коп , згідно переліку , зазначеному у висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 27.02.2018р за № 12/4-17, стягнути з ОСОБА_1 на її користь компенсацію вартості 1/2 частини будівельних матеріалів у сумі 61 135, 50 грн. ( шістдесят одну тисячу сто тридцять пять) грн. 50 коп.; стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію за вартість 1/2 частини спільного майна подружжя, яким він розпорядився без її згоди, у сумі - 94 150,00 грн. ( девяносто чотири тисяч сто пятдесят грн.) та судові витрати понесені по справі.

10.07.2018 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяв позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1, відповідно до якого, останній просить задовольнитти частково зустрічний позов ОСОБА_2 в частині визнання будівельних матеріалів, що використанні при будівництві нежитлової прибудови «А4» та будівельних матеріалів, що використанні при проведенні ремонту в нежитловій прибудові «А3», відмовити у визнанні пільним сумісним майном іншого майна подружжя, оскільки ОСОБА_2 не подані письмові докази на підтвердження придбання в шлюбі з ОСОБА_1 рухомого майна, перерахованого в уточненій зустрічній позовній заяві на загальну суму 188300 грн., окрім пилососу та магнітофону, які ОСОБА_2 вивезла з місця проживання сімї в квітні 2016 року під час розлучення.

Ухвалою суду від 23.10.2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання про проведення автотоварознавчогї експертизи автомобіля Volkswagen Passat B6, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, з газовим обладнанням, 2007 року випуску, оскільки на момент розлучення даний автомобіль не перебував у власності подружжя.

В судове засідання позивач за первісним позовом і відповідач за зустріним позовом ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні представники позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом за угодою - адвокат ОСОБА_10, адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, на підставі доказів, поданих до позовної заяви, зустріний позов визнали частково в частині визнання права спільної сумісної власності подружжя на незавершене будівництво.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник за угодою - адвокат ОСОБА_11 просили в задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, при цьому задовольнити позовні вимоги, викладені в уточненій зустрічній позовній заяві.

Третя особа ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що відповідач є його рідною донькою, а позивач її бувшим чоловіком. Сторони після початку проживання однією сімєю знімали квартиру, потім в 2000-2001 роках купили частину будинку, оформили купівлю на позивача. У нього був автомобіль «Таврія», який він продав і купив «Volkswagen Bora» 3-5 років тому за 6500 доларів США. Він був опікуном у свого онука і пообіцяв йому купити авто, на якому той їздив, а коли треба, то ним користувалися як він так і позивач. У баби був депозит 100 тисяч гривень і вони вирішили замінити авто, продавши «Volkswagen Bora» та купивши іншу машину за 12 тисяч доларів США а він купити собі «ДЕУ Ланос». Гроші, які він відкладав онуку, він перевів в Євро на суму 8 тисяч Євро. З цих грошей він віддав доньці 6 тисяч Євро та позичив ще 6 тисяч доларів США на купівлю авто і донька з позивачем придбали собі «м» за 12 тисяч доларів США, а пізніше вони продали «Volkswagen Bora» за 6500 доларів США і повернули йому гроші за авто. Автомобіль «Volkswagen Passat B6» на себе оформила донька для ОСОБА_12. Він також ремонтував доньці гараж, точніше здав гараж під мотоцикл, який був у дворі на лом і сам зварював новий металевий гараж під автомобіль, та як він зварювальник, метал купував за свої кошти. Він також працював по ремонту будинку та на подвірї, робив будівельні роботи заливав фундамент - бетон під прибудову, позивач з донькою купували цеглу та інші будівельні матеріали, в будинку він клав плитку, проводив опалення, ставив котел, сантехніку, водопровід, тощо. В будинку були вхідні двері з металу, він зробив металеві решітки на вікна, в коридорі були меблі, на кухні холодильник, кухонний стіл, стільці, СВЧ- піч, раковина, котел газовий; в кімнаті диван великий, стіл, килим, в іншій кімнаті - диван, стіл, телевізор, в ванній кімнаті - унітаз, ванна. Він вийшов на пенсію в 2010 році і після цього ще робив, як і робив людям зварювальні роботи і заробляв нормальні гроші. З 1999 року він був опікуном онуку і відкладав кошти, які переоформив в Євро. Потім донька повідомила, що вони будуть розводитись і позивач сказав їй, щоб вона продала авто і повернула батьку, тобто йому гроші, які вони в нього позичали. На що він відповів, що не треба продавати авто, а він згоден його переоформити на себе . Він разом з донькою в МРЕО переоформили цей автомобіль «Volkswagen Passat B6» на його імя за згоди позивача, вказавши в договорі суму 10 тисяч грн. Потім від доньки взнав, що позивач подав позов до суду на поділ цього автомобіля. Первісний позов позивача не визнає, зустрічний позов доньки підтримує в повному обсязі, автомобіль «Volkswagen Passat B6» є його власністю, ним донька з позивачем розпорядилися ще у шлюбі, позивач надавав згоду на його продаж з метою повернення йому грошей, які донька з позивачем позичали на купівлю авто.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні 03.10.2018 року показала, що знає відповідача близько 28 років, позивача з 2009 року через відповідача. В будинку, де проживали сторони вона була з 1999 року близько 1-2 рази на місяць. При купівлі частини будинку в ньому нічого не було, будинок був порожній, не було опалення. Сторонами придбавалось все в будинок, вона подарувала СВЧ- піч. Коли в 2017 році через суд відповідач разом з нею зайшла в будинок, то в ньому нічого не було, крім стін, в сараї відсутні морозильні камери. Коли позивач був в АТО то відповідач придбала два дивани, два телевізора, холодильник, дві морозильні камери, килими, шафа, стіл, стільці, тумбочку, крісла, оргтехніку. Після придбання будинку ремонту в ньому не було, ремонт проводився в 2012-2013 роках. В 2012 році почали ремонт прибудову - ванна з туалетом, а потім кімнату для Яни - доньки відповідача, потім позивач пішов в АТО. В будинку, а саме в прихожій меблі, на кухні - холодильник, стіл, газова плита, котел,з техніки тостер, фритюрниця, СВЧ- піч, в одній кімнаті диван, телевізор, килим, крісла, тумба, в спальні кровать, телевізор, шафа, в ванній ванні меблі. Позивач спочатку працював на сталеливарному заводі, потім приватним підприємцем, як і відповідач. В них був автомобіль - в 2012-2013 роках, марки «Volkswagen Passat B6» легковий, другий був після АТО марки «Volkswagen Passat B6» в 2015 році. Чула, що між ними була розмова, коли позивач був в АТО стосовно придбання другого автомобіля, що вони позичать гроші на нього у батька відповідача. В будинку вона була востаннє 06.03.2016 року в гостях. Зараз в будинку живе відповідач з донькою Яною. Після дозволу суду в 2017 році вона була в будинку 1 раз на місяць і після цього робила там ремонт . Зараз у відповідача авто не має, друге авто купувалося для її сина, зараз на ньому їздить відповідач.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні 10.07.2018 року показав, що ОСОБА_1 є його двоюрідним братом, відповідача знає близько 6-7 років, коли вона торгувала на ринку, а потім близько 5 років знав як жінку брата. Останній раз бачив відповідача близько трьох років тому. По суті вказав, що у матері позивача була 3-х кімнатна квартира, яку остання перед смертю продала і гроші поділила порівну між ним та його братом в 1999 році. Позивач після цього придбав частину будинку, де він і проживав, частину грошей на купівлю 500 доларів США він з дружиною позичив брату. Потім позивач з відповідачем жили в цьому будинку близько 3- 4 років. Чи був на час купівля будинку позивач знайомий з відповідачем він не знає. В квартирі були кухня, зала, спальня і туалет. На території домоволодіння були також залізний гараж, лежала силікатна цегла. Позивач казав, що вони придбали тестю авто, після вони придбали для себе автомобіль Volkswagen Passat B6, чорного кольору. На даному автомобілі їздив син відповідача ОСОБА_15. Всього сторони під час шлюбу придбали чотири ларька, два автомобіля, як йому відомо за кошти від депозиту брата, як останній казав 250 тисяч доларів США та кошти відповідача. Причиною розірвання шлюбу стало те, що після повернення позивача з АТО він став нервовий і казав, що подав на розлучення, а відповідач казала, що він поміняв сімю на АТО. У відповідача є донька Яна, якій буде 18 років, вперше її побачив пять років тому, потім бачив в проміжок часу 1-2 роки.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні 10.07.2018 року показав, що позивача знає з 1999 року, відповідача кілька років, відносини з ними сусідські. В купленій позивачем, з його слів та слів його діда, частині будинку раніше проживали його дід і баба. Сторони проживали добре, що потім між ними сталося йому не відомо. Дім цегляний, придбана позивачем половина складалася з коридору, кухні, двох кімнат, в будинку він не був. Сторони також переобладнували будинок близько 5 років тому і проводили ремонтні роботи, так як ці будівельні роботи заважали йому. До купівлі позивачем частини будинку він в ньому не був, на подвірї були також сарайчик, гараж залізний. Відомо, що сторони придбавали автомобіль - перший «Москвич 2140» давно, потім «Volkswagen Bora» чорного кольору 3-4 роки тому, потім «Volkswagen Passat B6», коли «Фольксваген Бора» вже не було. На « ольксваген Бора» їздив син відповідача, на «Фольксваген пассат» їздила відповідачка. Як виглядав будинок на час купівлі він сказати не може, прибудови після смерті діда не було, який був гараж також не памятає. Криша будинку раніше була під старим металом, зробили під метало черепицею. В будинку він був після розірвання шлюбу між сторонами коли покликала відповідачка подивитися - були побиті вікна, речей не було, була пуста квартира, яка крім того була «загажена» нечистотами.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні 10.07.2018 року показав, що знає сторін близько 20 років, як сусідів. По суті показав, що часто близько 3-4 разів на місяць заходив до них в гості, так як товаришував з сином відповідача ОСОБА_16, останній раз був в квартирі близько 2 років тому. ОСОБА_16 жив в одній з кімнат. До цього в квартирі бачив речі в прихожий - шкаф, на кухні холодильник, СВЧ-піч, кухонну утварь, чайник, газову плиту, нову пральну машину, в туалеті - новий унітаз, ванну, бойлер. В кімнаті стояв диван новий, який купувала відповідач і який він допомагав збирати, в кімнаті крім дивану були килим на підлозі, меблева «стінка» , телевізор, тумбочка під телевізор, ноутбук, ще один телевізор, шафа-купе, тобто в квартирі були всі необхідні речі для проживання. Вказані речі бачив, коли в будинку в березні 2017 року брав близько двох тижнів воду. В травні 2017 року бачив, як позивач грузив в мікроавтобус габаритні речі з квартири шафу в розібраному стані та інші, йому казав при цьому, що він нічого не бачив. З березня по 31 травня 2017 року він в квартирі не був, чи були поняті, коли державний виконавець давав ключі відповідачу не памятає. Коли востаннє заходив в будинок в березні то в ньому не було шпалерів, меблів, була ванна, унітаза не було, холодильника, дивана, шафи, тощо, була тільки газова плита.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25.08.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради, актовий запис 574, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 31.101.2016 року.

Перебуваючи у шлюбі сторони придбали автомобіль «Volkswagen Passat B6», чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, що не заперечувалося сторонами, який був зареэстрований на ОСОБА_2

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 00216/01/5342/2016 від 11.05.2016 року ОСОБА_2 вище вказаний автомобіль був проданий ОСОБА_8, що також підтверджується повідомленням ТСЦ МВС 5342 від 26.10.2017 року за № 5601.

При цьому, в матеріала справи мається зава ОСОБА_1, посвідченна приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_17 04.05.2016 року, про те, що останній дає згоду своїй дружі ОСОБА_2 розпоряджатися (продати, обміняти, надавати в оренду, продавати в позичку, передавати в заставу, поставити на облік в ДАІ, тощо) автомобілем марки «Volkswagen Passat B6», номер шасі WVWZZZ3CZ7Z001866, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, придбаним нею в період зареєстрованого шлюбу за їх спільні кошти.

Відповідно до довідки ТСЦ МВС 5342 від 17.12.2016 року за № 6645 вбачається, що станом на 17.12.2016 року згідно автоматизованої системи управління обліком транспортних засобів та водіїв «ДАІ 2000» транспортні засоби за ОСОБА_2 не зареєстровані.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.08.1990 року серії АВВ № 180988, посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької нотаріальної контори ОСОБА_18, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1382, ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_19 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, який знаходиться в м. Кременчуці Полтавська область по провулку Малокохнівському, 8.

За час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі сторонами за спільні грошові кошти було проведено значне покращення даної частини житлового будинку за вищевказаною адресою, а також побудована нежитлова прибудова літ «а3» (функціональне призначення в якості суміщеного санвузла «1-5») будівництво вказаного нерухомого майна є завершеним, та нежитлова прибудова (незавершене будівництво) літ «а4», що не заперечувалося сторонами.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2/1-17 від 22.03.2017 року встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі, а саме з 25.08.2000 року по 18.10.2016 року в домоволодінні № 8 по провулку Малокохнівському в м. Кременчуці були виконанні ремонтно-будівельні роботи по поліпшенню технічного стану будинку та господарських будівель ринкова вартість яких на час проведення експертизи складає 179284 грн.

Також, згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 12/4-17 від 27.02.2018 р. ринкова вартість, з урахуванням вартості робіт та використаних матеріалів, щодо самочинно побудованої нежитлової прибудови літ. «а3», нежитлової пибудови літ. «а4», що розташовані по пров. Малокохнівському, 8 в м. Кременчуці, станом на дату проведення експертизи згідно зведеного кошторисного розрахунку складає: 169028 грн.

Ринкова вартість матеріалів, виробів, конструктивних елементів і обладнання, використаних в процесі будівництва та створення вказаного обєкту нерухомого майна станом на дату проведення експертизи становить: 122271 грн. 25 коп.

Відповідно до ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 ЦК України, встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України ( ч.1 ст. 57 СК ).

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. (Постанова Верховного суду України від 01.07.2015 р. справа № 6-612цс15 та від 16.12.2015 р. справа № 6-2641цс15).

Таким чином, для встановлення того, чи є придбане за час шлюбу майно спільною власністю подружжя суд повинен встановити правову природу коштів, за яки була придбане майно.

У відповідності з положеннями ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

За ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

У відповідності до п. 25 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», судам розяснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Згідно зі ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю

кожного з них.

Відповідно до ст. 368 ч. 2 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію у розмірі 1/2 частини вартості автомобіля, який є спільною власністю подружжя, в сумі 160 000 грн. не підлягають задоволенню, оскільки останній був проданий під час перебування сторін у шлюбі за його згодою, батьку ОСОБА_2 що підтверджує факт повернення коштів останньому, тобто подружжя розпорядилося даним майном за обопільною згодою.

Що стосується уточненої позовної вимоги ОСОБА_2, щодо визнання самочинно побудованої нежитлової прибудови літ «а3», нежитлової прибудови літ «а4» (незавершеного будівництва), що розташовані по пров. Малокохнівському, 8 к.1 в м. Кременчуці - обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 то вона задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_2 та її представником не надано суду доказів, що введення цих прибудов в експлуатацію. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року №5 « Про судову практику в правах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що до завершення будівництва ( створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та обєкт незавершеного будівництва не виникає ( стаття 331 ЦК). У звязку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які використані в процесі будівництва ( створення майна).

Тому, слід визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 будівельні матеріали, що використані при будівництві самочинно побудованої нежитлової прибудови літ. «а3», нежитлової прибудови літ. «а4», що розташовані АДРЕСА_1.

Оскільки, частки майна дружини та чоловіка, що є обєктом права спільної сумісної власності є рівними то слід визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, що використані при будівництві самочинно побудованої нежитлової прибудови літ. «а3», нежитлову прибудову літ. «а4» (незавершеного будівництва), що розташовані АДРЕСА_2.

Також, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2/1-17 від 22.03.2017 року ринкова вартість ремонтно-будівельньних робіт по поліпшенню технічного стану будинку та господарських будівель складає 179284 грн.

Тому, ОСОБА_2 підлягає компенсації 1/2 частина витрат повязаних з ремонтно-будівельньними робами по поліпшенню технічного стану будинку та господарських будівель, що складає 179284 грн /2 = 89642 грн.

Згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 12/4-17 від 27.02.2018 р. ринкова вартість, з урахуванням вартості робіт та використаних матеріалів, щодо самочинно побудованої нежитлової прибудови літ. «а3», нежитлової пибудови літ. «а4», що розташовані по пров. Малокохнівському, 8 в м. Кременчуці, станом на дату проведення експертизи згідно зведеного кошторисного розрахунку складає: 169028 грн.

Ринкова вартість матеріалів, виробів, конструктивних елементів і обладнання, використаних в процесі будівництва та створення вказаного обєкту нерухомого майна станом на дату проведення експертизи становить: 122271 грн. 25 коп.

ОСОБА_2 підлягає компенсації 1/2 частина витрат повязаних з будівництвом самочинно побудованої нежитлової прибудови літ. «а3», нежитлової пибудови літ. «а4», що розташовані по пров. Малокохнівському, 8 в м. Кременчуці, що складає 169028 грн. /2=84 514 грн.

Однак, з урахуванням уточнених позовних вимог слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, компенсацію вартості 1/2 частини будівельних матеріалів у сумі 61135,50 грн.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за вартість 1/2 частини спільного майна подружжя, яким він розпорядився без її згоди у сумі - 94 150,00 грн. то вони задовленню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК .

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.п.24, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2017р№ 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї ( ч. 4 ст. 65 СК).

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розяснено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності ( якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що обєктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як вбачається уточненої позовної заяви за час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1, було придбано: килим натуральний (бордового кольору з ромбами) 1.5х2, вартістю 1500 грн; килим натуральний ( бежевого кольору з ромбами) 1,7х2.3, вартістю 1800 грн;Килим натуральний ( бордового та бежевого кольору з квітами) 1,7х2.3, вартістю 1800 грн; килим натуральний (бежевого кольору з квітами) 1,7х2.3 вартістю 1800 грн; килим натуральний ( бежево-бордовий з ромбами зеленого кольору) розміром 3х4, вартістю 6000 грн; килим натуральний ( світло бежевого кольору) -2шт, 1.5х0,6, вартістю 1700 грн; фритюрниця VitekVT 1533 WFA 60304018 ( білого кольору), вартістю 2000 грн ; електрична праска Zelmer 2000 W E-Nr.ZIR 1125 T (білого кольору з салатовою вставкою), вартістю 1500 грн., блендер алюмінієвий зі скляною колбою Satyrn ST FP 9072, вартістю 2000 грн.; овочерізка електрична First 5112 (білого кольору),вартістю 700 грн., міксерVitek VT 1423 (білого кольору), вартістю 900 грн.; пральна машина LG F 1096 ND 3 (білого кольору на 6 кг), вартістю 11000 грн., шафа пластикова (білого кольору з висувними ящиками), вартістю 1500 грн., ТВ тюнер EUROSKY ES 4050 EN / EN НОМЕР_2 (чорного кольору) 2 шт., вартістю 1600 грн., підставка під телевізор (деревяна темно-коричневого кольору з алюмінієвими вставками), вартістю 2500 грн., тостер PHILIPS NL 9206 AD 4 (чорного кольору з алюмінієвою вставкою), вартістю 2000 грн., електромясорубка Zelmer арт.986.9000 (білого кольору), вартістю 2500 грн., телевізор кольоровий TOSHIBA 14CJ1PB (чорного кольору), вартістю 2000 грн., морозильна камера POTEX RR-CF 450 (білого кольору), вартістю 11000 грн., мікрохвильова піч DAEWOO KOG-6C2BS (L) (металевий кольор), вартістю 2000 грн., диван 1.45х2.10 (коричневого кольору з 4 подушками дизайнерської розробки, бежевого кольору), вартістю 12000 грн., пилосос LG V-C 344 ST № 310ТА00513 (сірого кольору), вартістю 1800 грн., холодильник «Снайге» (білого кольору однокамерний), вартістю 9000 грн., меблі передпокою індивідуального замовлення (світло-коричневого кольору з великим дзеркалом), вартістю 5000 грн., водонасосна станція (синього кольору), вартістю 3500 грн., кондиціонер YAMAHA (білого кольору з сірою вставкою), вартістю 8000 грн., ДВД плеєр (сірого кольору), вартістю 1500 грн., телевізор кольоровий «Райфорд» (чорного кольору), вартістю 3000 грн., кавоварка Vitek VT 1503 BK (чорного кольору), вартістю 1000 грн., шафа купе 2,3х3 (темно-коричневого кольору з двома дзеркалами 1,5 м) індивідуальне замовлення, вартістю 12000 грн., бетономішалка (оранжевого кольору), вартістю 3500 грн., Супутникова антена, вартістю 2500 грн., музичний центр SAMSUNG (чорного кольору), вартістю 3000 грн., соковижималка Zelmer (білого кольору з ярко-зеленою вставкою), вартістю 2600 грн., крісла від мякої меблі (червоного кольору), вартістю 1500 грн., болгарка «Фіолент» на 2 кВт (синього кольору), вартістю 3000 грн., болгарка «Темп» на 1 кВт (синього кольору), вартістю 1800 грн., електродрель ударна (синього кольору), вартістю 2000 грн., постільна білизна (різнокольорова) 10 комплектів, вартістю 4000 грн., плед хутровий (темно-коричневого кольору з квітами) двоспальний, вартістю 800 грн., ковдри сентипонові (2 полуторні, 1 двоспальна), вартістю 1000 грн., подушки пухові (4 шт. 70х70, 3 шт. 50х70, 2 шт. 50х50), вартістю 3000 грн., Кухонний посуд (тарілки різних розмірів, виделки, ложки, ножі, половники, тертки, дошки для нарізання, сковородки, розноси, скляний посуд для мікрохвильової печі, каструлі з нержавіючої сталі різного літражу, стакани, чашки, фарфорові набори посуду), вартістю 10000 грн., стіл книжка (світло-коричневого кольору), вартістю 1500 грн., стіл письмовий (темно-коричневого кольору) індивідуального замовлення, вартістю 2800 грн., планшетний компютер SAMSUNG 963168 P3110 TITANUM SILUER (TSASEK) (чорного кольору), вартістю 4000 грн., ноутбук НР Pavilion dv6-3085er сер.№ *scnf 0248p2r, вартістю 10000 грн., мультиварка REDMOND RMC M90 seriesMultipro (чорного кольору), вартістю 2700 грн., хлібопіч MoulinexOw 110 E (чорного кольору з металевими вставками), вартістю 2500 грн., колонки музичні (чорного кольору) Logitech LS 21, вартістю 1000 грн., фен (чорного кольору) RowentaBeauty PRO 2300, вартістю 1500 грн., пароварка (алюмінієва) Orion арт.1103688 (Бельгія), вартістю 2000 грн., морозильна камера EUROCOOL, вартістю 7000 грн. Всього майна було придбано на загальну суму 188 300, 00 грн. (сто вісімдесят вісім тисяча триста грн.).

На обгрунтування уточнених позовних вимог ОСОБА_2 до суду надано фіскальний чек на придбання пральної машини LG F 1096 ND 3 (білого кольору на 6 кг), вартістю 4376 грн., фіскальний чек на придбання чайника «Tefal», вартістю 249 грн., фіскальний чес на придбання DVD плеера LG, вартістю 569 грн., фіскальний чек на придбання магнітоли CD BRAVIS, вартістю 299 грн., фіскальний чек на придбання телевізора TOSHIBA 14CJ1PB, вартістю 533 грн. замовлення на встановлення метало пластикового вікна вартістю 3114,5 грн., фіскальний чек на микрофільову піч СВЧ DEAWOO, вартістю 399,9 грн., фіскальний чек на придбання планшетний компютер SAMSUNG 963168 P3110 TITANUM SILUER (TSASEK) (чорного кольору), вартістю 2076,15 грн, фіскальний чек на придбання ноутбуку НР Pavilion dv6-3085er сер.№ *scnf 0248p2r та комплектуючих, вартістю 7600 грн. інших доказів на придбання вище вказаних товарі ОСОБА_2 не надано.

При цьому, ОСОБА_2 та її представником зазначалося, що ОСОБА_1 одноособово розпорядився всім вище вказним спільним майном на свій розсуд, без відома та згоди на розпорядження ОСОБА_2, однак на обґрунтування даних фактів ОСОБА_2 та її представником не надано належних, допустимих та достатніх доказів.

Посилання представника ОСОБА_2 на покази свідків та матеріали розгляду звернення від громадянки ОСОБА_2 складеними ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області є недостатніми доказами, оскільки з показів свідків вбачається, що коли останні були в квартирі то бачили частину речей, які зазначені ОСОБА_2 в уточненій позовній заяві, однак тільки один свідок ОСОБА_12 бачив як ОСОБА_1 грузив габаритні речі з будинку в мікроавтобус, при цьому, які саме речі він не вказав.

Що стосується матеріалів перевірки то відповідно до повідомлення ВП № 1 УВП ГУНП в Полтавській області за підписом начальника ОСОБА_20 то проведеним розглядом звернення відсутні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.. 185 КК україни, та не вбачається склад адміністративного правопорушення, а вбачається цивільно-правові відносини, справи яких розглядаютья у суді у порядку приватного звернення.

Тому, суд, на підставі наявних доказів у справі не може визначити точний перелік речей, які були придбані подружжям за час шлюбу та у кого з подружжя вони перебувають, оскільки ці всі дані грунтуються тільки на поясненнях сторін.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя слід відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання права власності на будівельні матеріали слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з урахування задовлених позовних вимог слід стягнути з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 863,50 грн. та витрати понесені за проведення експертиз в сумі 3543,3 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 63, 65, 70, 71 СК України, ст. ст., 365, 368, ст. ст. 22, 28 КпШС, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого за час шлюбу відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя та права власності на будівельні матеріали задовольнити частково.

Визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 будівельні матеріали, що використані при будівництві самочинно побудованої нежитлової прибудови літ. «а3», нежитлової прибудови літ. «а4», що розташовані АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, що використані при будівництві самочинно побудованої нежитлової прибудови літ. «а3», нежитлову прибудову літ. «а4» (незавершеного будівництва), що розташовані АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 компенсацію вартості 1/2 частини будівельних матеріалів у сумі 61 135,50 грн.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 витрати по сплаті судового збору в сумі 863,50 грн. та витрати понесені за проведення експертиз в сумі 3543,3 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич

Повний текст рішення виготовлено 01.11.2018 року