Справа № 174/623/18
п/с № 2/174/387/2018
26 листопада 2018 року м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді - Данилюк Т.М.,
за участі секретаря - Шарапової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Вільногірська міська рада Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад 1-рік без поважних причин, -
Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа - Вільногірська міська рада Дніпропетровської області, в якій просить визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1
В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що з 10.03.2017 року вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 у місті Вільногірськ Дніпропетровської області. За вказаною адресою окрім неї зареєстровано також її колишнього чоловіка відповідача по справі ОСОБА_2, та її сина ОСОБА_3
14.05.2003 року, між нею та відповідачем шлюб було розірвано. Відповідач не проживає в квартирі з 14 травня 2003 року, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресо; особистих його речей в квартирі не має і, взагалі, квартирою не цікавиться. Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Так як, відповідач не сплачує зазначені платежі, то вона змушена сплачувати комунальні платежі самостійно, враховуючи те, що вона перебуває на обліку в Управлінні ПФУ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком в розмірі 1373 грн. на місяць та інших видів доходів вона не має.
В свою чергу, її колишній чоловік, проживає в іншому місці, де саме, їй не відомо, так як після припинення шлюбних відносин, вона з ним майже не спілкувалася та сімейні стосунки не підтримує.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням вона відповідачу не чинила. Він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад 1-го року без поважних причин. Він не проживає з нею та не допомагає вести господарство, а його реєстрація в квартирі не дозволяє їй розпоряджатись нею на власний розсуд та значно обмежує її законні права, в тому числі отримання субсидії та приватизації житла. Тому просить суд визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме АДРЕСА_1
Ухвалою від 04.09.2018 року, було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачеві за адресою його реєстрації.
У визначений в ухвалі строк відповідачем відзив не подано.
Позивач та її представник ОСОБА_4, в судове засідання, не з'явилися, своєю заявою від 19.09.2018 року, просили закінчувати розгляд справи без їх участі позов підтримують в повному обсязі, просять його задовольнити та не заперечували з приводу винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа - Вільногірська міська рада Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явилися, про дату, місце та час судового розгляду повідомлялися належним чином.
Учасники процесу будь-яких заяв, клопотань не заявляли.
За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, виходячи з положень ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши в сукупності надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду № 9257 від 10.03.2017 року та технічного паспорту на дану квартиру, квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.5-7).
На даний час, у спірній квартирі, відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 3391 від 25.06.2018 року, виданого відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради, зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, та її чоловік ОСОБА_2, який є відповідачем по справі (а.с. 8).
Факт того, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується актами від 21.08.2017 року та 05.06.2018 року, складеного депутатом Вільногірської міської ради Крижан Т.М., в присутності свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, яким було проведено обстеження родини ОСОБА_1, та встановлено, що в квартирі відповідач не проживає з травня 2003 року (а.с.10-11).
Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Так, стаття 71 ЖК України передбачає, що умови збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, згідно з якими при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
При цьому встановлено, що якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 107 ЖК України, якщо із жилого приміщення вибув член сім'ї наймача, у разі його вибуття на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, то він (вона) втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
При цьому, встановлена положеннями ст. 71 ЖК України можливість збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами пов'язується із поважними причинами такої тимчасової відсутності більш ніж шість місяців.
Таким чином, оцінюючи встановлені обставини справи, зокрема дані про відсутність відповідача за місцем реєстрації з травня 2003 року, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, так як судом достовірно встановлено, що відповідач більше шести місяців відсутній за місцем своєї реєстрації, витрати по житлово-комунальним послугам не несе. Отже, відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, відповідач є особою, яка втратила право користування вказаним житловим приміщенням.
З огляду на викладене керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, виходячи з того, що визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом тягне за собою зняття його з реєстраційного обліку у квартирі позивача.
Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 16 ЦК України, ст.ст. 71,72,107,156 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 206, 258, 263, 264-265, 280ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Вільногірська міська рада Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад 1-рік без поважних причин- задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 що є підставою для зняття його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Вільногірського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак у відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України 2017 р., до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області Т.М. Данилюк