Справа № 461/4295/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/1101/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
Провадження № 22-ц/783/998/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Ніткевича А.В., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.

з участю: представника ОСББ «Франка -12» - Попельчука С.О., представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8, представника Управління комунальної власності Львівської міської ради - Піхоцької Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Франка-12» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року та Львівської міської ради на окрему ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Франка-12» до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Державного реєстратора Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живко Михайла Олександровича, третя особи - Львівська міська рада, Управління комунальної власності Львівської міської ради, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Ю.П., Управління державної реєстрації Львівської міської ради про визнання нечинним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

26 лютого 2018 року Галицьким районним судом м. Львова постановлено окрему ухвалу та скеровано її до Львівської міської ради та прокуратури Львівської області для вжиття заходів належного реагування, усунення виявлених судом недоліків та запобігання їх повторенню. Встановлено Львівській міської раді та прокуратурі Львівської області строк для надання відповіді - один місяць з моменту отримання ухвали.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року оскаржило ОСББ «Франка-12».

В апеляційній скарзі посилається на те, щосудом першої інстанції не взято до уваги, що 26 квітня 2016р. будинок за адресою АДРЕСА_1 в цілому, включно з підвальними приміщеннями, переданий з балансу ЛКП «Княже місто» на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Франка-12» що підтверджується актом приймання-передачі житлового будинку АДРЕСА_1 з балансу ЛКП «Княже місто» на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Франка-12».

Відтак вважає, що на підставі акта приймання-передачі від 26 квітня 2016р. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Франка-12» отримало право володіння та користування житловим будинком №12 по вул. Франка, 12 в м. Львові.

Вказує, що на момент незаконної реєстрації за громадянином ОСОБА_7 права власності на спірні приміщення підвалу, будинок в цілому вже перебував на балансі Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Франка-12»

На думку скаржника, висновок суду першої інстанції про те. що реєстрація за громадянином ОСОБА_7 права власності на приміщення підвалу не зачіпає права та охоронювані законом інтереси ОСББ не відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки приміщення підвалу в будинку АДРЕСА_1 у відповідності до положень ст. 382 ЦК України, є спільною сумісною власністю всіх співвласників будинку.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Окрему ухвалу оскаржила ЛМР.

В апеляційній скарзі посилається на те, щооскаржувана окрема ухвала за своїм змістом не відповідає вимогам, встановленим ст, 260 ЦПК України.

Вказує, щолише на одному припущенні та заяві представника позивача ОСЕ «Франка 12» - Попельчука С.О., суд дійшов до переконання, що слід повідомити Львівську міську раду та прокуратуру Львівської області про можливі порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особі державних чи інших органів.

Просить окрему ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСББ «Франка -12» - Попельчука С.О. на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8, представника Управління комунальної власності Львівської міської ради - Піхоцької Л.В. на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Франка -12» слід залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Львівської міської ради на окрему ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року слід скасувати.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно установлено судом першої інстанції, 21 листопада 2006 року між Управлінням комунального майна Львівської міської ради та ОСОБА_7 було укладено договір оренди №Г-4851-6, згідно якого останньому передано в оренду нежитлові приміщення, загальною площею 86 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.146-147/.

В подальшому, 26 серпня 2016 року за ОСОБА_7 було зареєстровано право приватної власності на приміщення салону-магазину, загальною площею 170,8 кв.м. по АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації від 05 серпня 2003р. №841 та акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкту до експлуатації від 12 травня 2005р. /а.с.6, 16/

Будинок за адресою: АДРЕСА_1 ,на момент укладення договору оренди №Г04851-6 від 21 листопада 2006р., належав на праві комунальної власності територіальній громаді м.Львова в особі Львівської міської ради. Підставою виникнення права власності, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, є рішення Галицького (Ленінського) райвиконкому м.Львова №222 від 14 квітня 1987р., яке є чинним /а.с.99/.

Актом приймання-передачі житлового будинку АДРЕСА_1 з балансу ЛКП «Княже місто» на баланс співвласників багатоквартирного будинку «Франка-12» /а.с.8-10/, житловий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 передано на баланс ОСББ «Франка-12».

За змістом ст.ст.1,10 Закону України «Про приватизація державного житлового фонду», у процесі приватизації громадяни набувають право власності на квартири та допоміжні приміщення багатоквартирного будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку.

Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Разом з тим, нежилі приміщення в жилому будинку, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять (ч.3 ст.4 ЖК України) і в результаті приватизації квартир такого будинку їх мешканцями право власності в останніх на ці приміщення не виникає.

Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» надає визначення допоміжних та нежитлових приміщень, розділяючи ці поняття.

Так, допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сіміттєкамери, горища, пдівали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Нежитлове приміщення - це ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належать до житлового фонду і самостійним об'єктом нерухомого майна.

Жодних доказів про те, що приміщення площею 86,0 кв.м. в підвалі будинку по АДРЕСА_1 є необхідними для експлуатації будинку в цілому (наприклад, що там є вузли управління, засуви, вентлі, крани, системи опалення, водопостачання і каналізації цього будинку) та відносяться до житлового фонду матеріали справи не містять.

Натомість, вказане приміщення виступало самостійним об'єктом нерухомого майна за згаданим договором оренди, орендодавцем якого була Львівська міська рада.

Отож, спірні нежитлові приміщення до 26 серпня 2016 року (до моменту реєстрації на них права власності за ОСОБА_7) перебували у комунальній власності Львівської міської ради.

Системний аналіз ст.ст.203,215, 387 ЦК України свідчить про те, що оспорювати право власності іншої особи може особа, яка вважає себе власником (володільцем) майна.

Львівська міська рада, як колишній власник спірних нежитлових приміщень, не оспорює право власності ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вказане майно.

Як в суді першої так й апеляційної інстанції позивачем не надано жодних доказів на підтвердження свого права власності на спірні приміщення та не доведено порушення його прав.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Франка-12».

Також на наслідками розгляду справи судом першої інстанції було винесено окрему ухвали у якій зазначено, що Управлінням комунальної власності Львівської міської ради у листопаді 2017 року до Львівської міської ради були надані пропозиції щодо захисту інтересів громади в частині повернення майна. Однак на момент винесення рішення по справі, Львівською міською радою вказані пропозиції належним чином не розглянуті.

Крім того, з пояснень представника позивача стало відомо про тривале (понад рік) досудове розслідування компетентними органами кримінального провадження щодо незаконного відчуження майна громади міста Львова. Вказане провадження зі слів представника позивача розслідується неефективно.

Відповідно до п.1 ст.262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу,незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Як зазначено у п.5 ст.262 ЦПК України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (в тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає це порушення.

Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції не з»ясував які конкретно пропозиції подавало Управління комунальної власності Львівської міської ради до Львівської міської ради у листопаді 2017 року і які норми діючого законодавства порушила Львівська міська рада при розгляді зазначених пропозицій станом на 26 лютого 2018 року.

Аналогічно не з»ясовано які норми КПК України порушені при його розслідуванні. Неефективність його розслідування взято із пояснень представника відповідача.

За таких обставин, окрема ухвала залишатися в законній силі не може і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.п.1,2 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Франка-12» - залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Львівської міської ради - задовольнити.

Окрему ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2018 року - скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Ніткевич А.В.

Мельничук О.Я.