У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2018 р.

м. Київ

справа № 755/13721/18

провадження № 2/755/5679/18

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Ламбуцької Т.О.,

учасники розгляду:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в підготовчому засіданні матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

За правилами статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право викласти та надати суду заперечення на позов у відзиву протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року про відкриття провадження у справі отримано відповідачем ОСОБА_4 11 жовтня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

26 жовтня 2018 року відповідачем ОСОБА_4 подано до Дніпровського районного суду м. Києва зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

Представник відповідача ОСОБА_3 в підготовчому засіданні просив прийняти зустрічну позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 та її уповноважений представник ОСОБА_2, в підготовчому засіданні проти прийняття зустрічної позовної заяви заперечували, вказуючи на неможливість розгляду позову про визначення місця проживання малолітньої дитини в одному провадженні із позовом про розірвання шлюбу.

Вислухавши думки сторін, вивчивши матеріали цивільної справи та матеріали зустрічної позовної заяви, оцінивши наведені відповідачем підстави для прийняття зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Згідно статті 56 Цивільного кодексу України, Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дітей (далі - Порядок), пунктом 3 якого встановлено, що Органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об'єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Цей Порядок визначає механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини.

Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, сільських, селищних рад об'єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей).

Відповідно до п. 72 Порядку, у разі виникнення спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з Додатком 9.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання згідно з Додатком 9. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров'ю та розвитку дитини.

Якщо встановлено, що жоден з батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, служба у справах дітей подає клопотання голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об'єднаної територіальної громади про позбавлення таких батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до положення статті 16 Цивільного процесуального кодексу України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення претензії чи позову.

Відповідно ч. 2 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Разом з тим, звертаючись до суду із зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини, відповідачем не здійснено заходів обов'язкового досудового урегулювання спору шляхом звернення до служби у справах дітей за місцем проживання дитини для розв'язання спору та можливості його урегулювання з урахуванням прав та законних інтересів дитини, відповідно до обов'язкової процедури урегулювання таких спірних правовідносин,встановленої Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дітей, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, - що є обов'язковою умовою також і відповідно до частини 3 ст. 19 Сімейного кодексу України, тобто урегулювання правовідносин щодо захисту прав органом опіки та піклування, в тому числі і прав дітей, має передувати урегулюванню спору щодо таких правовідносин у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Цивільного процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, проаналізувавши предмет спору за первісним позовом та предмет спору за зустрічним позовом, судом встановлено, що предмет зустрічної позовної заяви за її об'єктним складом виключає таку обов'язкову ознаку прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом як можливість виключення у разі задоволення такого позову повного або часткового задоволення первісного позову, з огляду на обсяг об'єктів предмету спору за зустрічним позовом, що виходить за межі предмету первісного позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 30, 193, 194, 258-261, 268, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - повернути позивачу.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суддя: В.І. Галаган