Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 2-1900/11 Головуючий у 1 інстанції: Щаслива О.В.
№ 22-ц/778/1424/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

ОСОБА_2

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2017 року за заявою ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2017 року заяву ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_5 про залишення без розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд застосував аналогію закону до процесуальних відносин.

Так, суд зазначив, що законом не передбачено залишення без розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, натомість ст. 207 ЦПК допускає залишення без розгляду позову та тому ця норма може бути застосована до даних правовідносин.

З таким висновком суду погодитися неможливо з огляду на наступне.

ЦПК, який був чинним на час постановлення оскаржуваної ухвали у ст. 8 допускав застосування аналогії закону. Натомість ця аналогія допускалася до випадків, коли спірні правовідносини не врегульовані законом, отже йшлося про аналогію у матеріальному праві.

Суд це орган державної влади, а тому відповідно до ст. 19 Конституції України повинен діяти лише у межах, визначених законом. Крім цього, основа відповідного судочинства це процесуальна форма. Саме вона визначальним чином впливає на діяльність усіх учасників процесу.

Принцип процесуального формалізму є основним у процесуальному праві, оскільки саме через нього дістає свій вияв суворий імперативний метод публічного права, спрямований на забезпечення рівності сторін шляхом встановлення чітких, формально визначених, заздалегідь відомих положень.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). З цього чітко випливає, що йдеться про законодавство, відповідно до якого суд вирішує справу по суті матеріально-правового спору (саме так звучить назва статті 8 ЦПК у редакції, чинній на час постановлення ухвали), а не про процесуальне законодавство, за яким здійснюється розгляд справи (судочинство), так як про це законодавство окремо йшлося в ч. 1 ст. 2 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення ухвали) і про аналогію процесуального закону там не зазначено.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2017 року у цій справі про залишення заяви без розгляду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 18 березня 2018 року

Головуючий:

Судді: