Справа № 509/3873/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року.Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Козирського Є.С.

при секретарі Сірман Г.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, клопотання ОСОБА_3, про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандард ОСОБА_5», ОСОБА_6, ОСОБА_3, про визнання незаконним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходиться зазначена цивільна справа.

За ухвалою судді від 28.08.2018 року було відкрито провадження по даній справі та задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на будинок відпочинку, загальною площею - 54,1 кв. м., житловою площею - 13,8 кв. м., що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольськийрайон,с.Лиманка (с.Мізікевича), вул.Городна, ж/м «Чорноморка», буд. 3/13.;на земельну ділянку (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1 га, кадастровий номер :02:007:0451, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольськийрайон,с.Лиманка (с.Мізікевича), вул.Городна, ж/м «Чорноморка», земельна ділянка 3/13.; на житловий будинок, загальною площею 333,6 кв. м., житловою площею 127,7 кв. м., що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольськийрайон,с.Лиманка (с.Мізікевича), вул.Майстерська, ж/м «Чорноморка», буд. 2/15.; на земельну ділянку(цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,112 га, кадастровий номер: :02:007:0450, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольськийрайон,с.Лиманка (с.Мізікевича), вул.Майстерська, ж/м «Чорноморка», земельна ділянка 2/15.

Відповідач заявив клопотання про зустрічне забезпечення позову, в якому просив суд з метою забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені відповідачеві забезпеченням позову позивача ухвалою Овідіопольського районного суду від 28 серпня 2018року, здійснити позивачеві ОСОБА_4 ТетяніГуставівні (ІПН: НОМЕР_1) внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у сумі 1 360880грн. у якості зустрічного забезпечення позову,посилаючись на те, що застосоване забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищевказане нерухоме майно, власниками якого є громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є упередженим, передчасним здійсненим із введенням суду в оману та таким, що порушує майнові права ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 як власників даного нерухомого майна. Крім того, позивач не має зареєстрованого в у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, за рахунок якого можливо було б відшкодувати збитки відповідача у звязку з наявністю ухвали про забезпечення позову.

Представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали клопотання та справи, вважає, що клопотання про застосувати зустрічне забезпечення позову, задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до положеньст. 154 ЦПК Українисуд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що перебуває на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть буті спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови в позові; суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або унеможливити виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови в позові.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п. 6Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Статтею 124 Конституції Українизадекларовано принцип обов'язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2,18,154 ЦПК Українипоширюється також на ухвалу суду про зустрічне забезпечення. При цьому відповідно дост. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, тільки у випадку забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, за позивачем не зареєстровано цінного рухомого чи не рухомого майна, за рахунок якого можливо відшкодувати вірогідні збитки, яких понесе відповідач у випадку відмови у задоволенні позову.

Натомість, суд приймаючи рішення про застосування зустрічного забезпечення вважає за необхідне зазначити, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи та повинен бути співрозмірним із заходами забезпечення позову та розміром збитків, яких може понести відповідач у звязку із забезпеченням позову.

Так відповідач просить, оскільки вартість нерухомого майна, на яке накладений арешт в порядку забезпечення позову становить не менше 1 360 880 грн., а розмір можливих збитків відповідача також дорівнює зазначеній вартості нерухомого майна, застосувати зустрічне забезпечення позову шляхом внесення ОСОБА_4 на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 1.360.880 грн., однак, заявником не надано жодних належних розрахунків можливих збитків, які може він понести в результаті прийнятих судом заходів забезпечення позову, та відповідного обґрунтування таких розрахунків, визначаючи розмір зустрічного забезпечення виходячи з вартості спірного майна, яке в разі задоволення позову втратить заявник. Зазначена правова позиція відповідача протирічить загальним принципам, які закладені законодавцем при встановленні інституту зустрічного забезпечення, яке повинно гарантувати покриття можливих збитків відповідача саме при відмові у задоволені позову.

Крім того, ухвалою суду від 14.09.2018 р. суд вже частково задовольним аналогічне клопотання відповідача ОСОБА_2, та визнав за доцільне визначити позивачеві розмір зустрічного забезпечення у сумі 65 000 грн.та зобов'язати сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду, вважаючи, що зустрічне забезпечення у розмірі 65 000 грн. є достатньою компенсацією можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, на підставі наведеного, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання відповідача відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання БровкіноїМарії Олегівни про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «СтандардФінансГрупп», ОСОБА_6, ОСОБА_3, про визнання незаконним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення в поряду ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя Є.С. Козирський