УХВАЛА

19 вересня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Тихоша Л.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль», треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання договору поруки та договору іпотеки недійсним,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою, якою просять визнати недійсними договори поруки від 16.07.2007, укладені між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в забезпечення виконання кредитного договору №014/10/722 від 16.01.2007; визнати недійсним договір іпотеки від 17.01.2017 №119, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ВАМ «ОСОБА_5 Аваль» в забезпечення виконання кредитного договору №014/10/722 від 16.01.2007, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7, та скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, зареєстровану за №120.

В судовому засідання представник відповідача заявила клопотання про закриття провадження у справі, зазначила, що позовні вимоги про визнання недійсними договорів поруки неодноразово були предметом судового розгляду, а саме: 08.09.2009 року рішенням Суворовського районного суду м. Херсона, яке ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 10.12.2009 року залишено без змін, достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором, в тому числі й з поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_1, та відмовлено у задоволенні зустрічного позову про визнання договорів поруки недійсними. 04.06.2014 року рішенням Суворовського районного суду м. Херсона, яке ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 17.07.2014 року залишено без змін, за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» про визнання договорів недійсними в задоволенні позовних вимог відмовлено. З огляду на викладене просить суд закрити провадження у справі.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, зазначили, що відсутні правові підстави для закриття провадження у справі,оскільки підстави на які посилається сторона позивача як на підстави для визнання недійсними договорів інші та не були предметом судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

П. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як вбачається з матеріалі справи позивачі звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль», треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання договору поруки та договору іпотеки недійсним, в якому просять визнати недійсними договори поруки від 16.07.2007, укладені між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» в забезпечення виконання кредитного договору №014/10/722 від 16.01.2007 року; визнати недійсним договір іпотеки від 17.01.2017 року №119, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ВАМ «ОСОБА_5 Аваль» в забезпечення виконання кредитного договору №014/10/722 від 16.01.2007, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_7, та скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, зареєстровану за №120.

Як на підставу для визнання договорів недійсними посилаються на положення ст. ст. 215, 216, 228, 553, 554 ЦК України, ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» та те що вирок суду у кримінальному провадженні, з встановленням вини особи, є обов'язковим для суду, який розглядає справу, та є підставою недійсності правочину, оскільки кредитний договір є недійсним, то в силу ст. 228 ЦК України, договір іпотеки, поруки як похідні зобов'язання, також є недійсними.

08.09.2009 року рішенням Суворовського районного суду м. Херсона, яке ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 10.12.2009 року залишено без змін, достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором, в тому числі й з поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_1, та відмовлено у задоволенні зустрічного позову про визнання договорів поруки недійсними.

04.06.2014 року рішенням Суворовського районного суду м. Херсона, яке ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 17.07.2014 року залишено без змін, за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» про визнання договорів недійсними в задоволенні позовних вимог відмовлено

Позовні вимоги в позовній заяві від 07.05.2014 року містили визнання договору поруки від 16.01.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» ОСОБА_4 та ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», договору іпотеки від 17.01.2007 року недійсними. Підставами недійсності цих правочинів зазначено ч.3 ст. 203, ст. 215, ч.1 ст. 229 ЦК України та саме те, що договори були підписані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 під впливом помилки, підписання договорів не відповідало їх внутрішній волі на досягнення юридичних результатів за цими договорами.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що хоч ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» про визнання договорів поруки недійсним, що вже було предметом судового розгляду, однак посилаються на інші підстави визнання договорів недійсним, а отже правові підстави в розумінні ст. 255 ЦПК України для задоволення заяви про закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 255, 259 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви про закриття провадження відмовити.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Прохоренко