КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1203/18
Провадження №2/319/443/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мальований В.О.,

при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,

за відсутності учасників справи, розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (далі АТ КБ ПриватБанк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2018 року АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, відповідно до укладеного договору № ZPK0SE00000291 від 03 жовтня 2007 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушила умови договору і має прострочену заборгованість. Станом на 05 червня 2018 сума заборгованості складає 63 449,56 грн, де 307,23 грн. сума заборгованості за кредитом, 5489,31 грн. - сума заборгованості по процентах за користування кредитом, 57 653,02 грн. - заборгованість за пенею. Відповідач в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, тому АТ КБ ПриватБанк вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом. ( а.с.2-4).

Представник позивача у судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи на те, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення ( а.с.23, 30).

Відповідач ОСОБА_1 повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась, повідомила про причини неявки ( а.с.31,32). Відповідач у відповідній заяві повідомила, що позов АТ КБ"ПриватБанк" не визнає, прохає відмовити в його задоволенні, застосувавши строки позовної давності.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

03 жовтня 2007 року ОСОБА_1 уклала кредитно-заставний договір № ZPK0SE00000291 з "ПриватБанком" (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "ПриватБанк") про надання кредиту у сумі 15000 гривень зі сплатою 2,00% в місяць на суму залишкової заборгованості, строком з 03 жовтня 2007 року по 04 жовтня 2010 року, що підтверджується копією Договору ( а.с.8-11).

Згідно з п.1.2 Договору, періодом сплати вважається період з "3" по "9" число кожного місяця, погашення заборгованності здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п.п.4.1,4.2,4.4, винагороду, розраховану відповідно до п.1.1,3.2.3 Договору. Погашення кредиту проводиться в строки відповідно до графіку погашення кредиту, шляхом сплати мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 816,12 гривень щомісяця.

Згідно статуту акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", за рішенням єдиного акціонера банку від 21 травня 2018 року було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", про що 14 червня 2018 року були внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( а.с.21-22).

Статтями 1054 і 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Після заключення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В разі порушення зобовязання, у відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Свої зобовязання за Договором позивач виконав належним чином, зокрема, надав відповідачу кредит в сумі 15 000,00гривень, а остання отримала вказані кошти. Як вбачається з представленого розрахунку, письмових пояснень ОСОБА_1, та копії рішення суду, відповідач користувалась коштами АТ КБ «Приватбанк» та здійснювала виплати за їх користування, проте, у порушення норм закону та умов договору за вказаним договором зобов"язань належним чином не виконувала.

Неналежне виконання відповідачем договору № ZPK0SE00000291 змусило позивача звернутись до суду, і рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області №319/913/13-ц від 02 жовтня 2013 року позов ПАТ КБ"ПриватБанк" було задоволено та стягнуто заборгованість за договором в розмірі 19 247 гривень 83 копійки, яка складалась з заборгованості за кредитом в сумі 2540 гривен 06 копійок, заборгованість по відсоткам в сумі 14 707 гривень 77 копійок та пеню в сумі 2000 гривень 00 копійок ( а.с. 34-35).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 червня 2018 року, рішення суду виконано в повному обсязі, борг відповідачем сплачено ( а.с. 38,39).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як зазначалось вище кредитно-заставний договір № ZPK0SE00000291 укладено між позивачем та відповідачем 03 жовтня 2007 року, строком з 03 жовтня 2007 року по 04 жовтня 2010 року.

В зв"язку з ненележним виконанням вказаного договору відповідачем, банк 02 вересня 2013 року звертався з позовом про стягнення заборгованості станом на 26 липня 2013 року , яка була стягнута за рішенням суду.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № ZPK0SE00000291 станом на 05 червня 2018 року, у відповідача 17 березня 2015 року виникла заборгованість 307 гривень 23 копійки.

Згідно договору, періодом сплати вважається період з "3" по "9" число кожного місяця, погашення заборгованності здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п.п.4.1,4.2,4.4, винагороду, розраховану відповідно до п.1.1,3.2.3 Договору.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 22 жовтня 2014 року по цивільній справі № 6-127 цс14.

Кредит надавався відповідачу строком до 04 жовтня 2010 року, строк дії договору - до виконання сторонами забов"язань. ( а.с.14, 16).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме рішення суду від 02 жовтня 2013 року та розрахунку заборгованості клієнта за договором, станом на 26 липня 2013 року з відповідача за рішенням суду стягнута заборгованість на загальну суму 19 247 гривень 83 копійки, яка сплачена в повному обсязі, заборгованість в розмірі 307 гривень 23 копійки виникла 17 березня 2015 року, черговий платіж наступив 08 квітня 2015 року, з позовом до суду банк звернувся 11 вересня 2018 року (а.с.2, 6).

Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором після спливу позовної давності, суд вважає за необхідне у задоволені позову відмовити в зв'язку зі спливом строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив відповідач.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 261, ст. 267 ЦК України, ст.ст. 12,76,77,81,83,211,223,247,258, 259, 265,268,273,279, 280-283 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11 жовтня 2018 року.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, розрахунковий рахунок №3111, МФО банку 305299, ідентифікаційний код за , адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д;

Представник позивача: ОСОБА_2, адреса : 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50;

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України СВ 166386, виданий Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області 01.08.2000 року, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, адреса: 71001, АДРЕСА_1 .

Суддя: В.О.Мальований