Справа № 310/4721/18
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення належності факту правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник, заінтересована особа: Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на наступне. Заявник вказав, що 08 червня 2002 року державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_2 був посвідчений договір довічного утримання, укладений між ним та ОСОБА_3 (до шлюбу - Семендяєвою) К.Х.

Заявник вказав, що право власності на вказану частку житлового будинку він зареєстрував та отримав реєстраційне посвідчення, згідно якого 1/5 частина житлового будинку по вулиці Підгірній за № 326 зареєстровано за ним.

10 березня 2018 року ОСОБА_3 померла.

Заявник в травні 2018 року звернувся до Бердянської державної нотаріальної контори для зняття заборони відчуження 1/5 частини домоволодіння № 326 по вул. Підгірній в м. Бердянську Запорізької області, що належить йому на підставі договору довічного утримання від 08.06.2002 року, але йому було відмовлено з тих підстав, що при нотаріальному посвідчені договору довічного утримання була допущена помилка у написанні його прізвища, а саме було невірно вказано прізвище «Ставниченко», замість правильного «Ставніченко». Окрім того, заявнику було видано реєстраційне посвідчення і КП з техенічної інвентаризації на підставі договору довічного утримання, в якому також його прізвище вказано невірно, як «Ставниченко», замість правильного «Ставніченко».

Заявник вказав, що під час укладення договору довічного утримання він мав паспорт старого зразка від 12.02.1979 року, у якому його прізвище згідно норм законодавства, діючого на той час було записане, як «Ставниченко».

Написання прізвища українською мовою на той час не вимагалося.

Паспорт видавався на підставі заяви, але заява на видачу паспорта старого зразка заповнювалась російською мовою і в ній було вказано прізвище російською мовою «Ставниченко».

27.09.2002 року у зв»язку з обміном на новий зразок паспорта, заявник отримав паспорт громадянина України СВ № 615280, в тексті якого правильно записано прізвище українською мовою, як «Ставніченко», що відповідає запису в свідоцтві про народження.

23.03.2018 року заявником було отримано нову карту платника податків, в тексті якої правильно записано прізвище «Ставніченко».

Позивач в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги, викладені в заяві підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що 08.06.2002 року між заявником та ОСОБА_3 (до шлюбу- Семендяєвою) К.Х. було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-1235.

Відповідно до вищевказаного договіру довічного утримання ОСОБА_3 передала у власність заявнику 1/5 частину домоволодіння, яке знаходиться в м. Бердянську Запорізької області по вул. Підгірній, 326, розташованого на земельній ділянці, площею 500,00 кв.м.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 413601 від 12.03.2018 року, ОСОБА_3 померла 10.03.2018 року.

Встановлено, що в травні 2018 року заявник звернувся до Бердянської державної нотаріальної контори для зняття заборони відчуження 1/5 частини домоволодіння № 326 по вул. Підгірній в м. Бердянську Запорізької області, що належить йому на підставі договору довічного утримання від 08.06.2002 року, але йому було відмовлено з тих підстав, що при нотаріальному посвідчені договору довічного утримання була допущена помилка у написанні його прізвища, а саме було невірно вказано прізвище заявника, як «Ставниченко», замість правильного - «Ставніченко».

В ході судового розгляду встановлено, що на час посвідчення договору довічного утримання 08.06.2002 р. заявник мав паспорт старого зразка від 12.02.1979 року, у якому його прізвище було записане лише російською мовою, як «Ставниченко».

Згідно листа № 2317/07-3020 від 06.04.2018 року, наданого Бердянським міським відділом Управління державної міграційної служби України в Запорізьікй області, заявник документований паспортом громадянина України СВ № 615280 від 27.09.2002 року Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області в тексті якого правильно записано прізвище українською мовою, як «Ставніченко», що відповідає запису в свідоцтві про народження, у зв»язку з обміном на новий зразок паспорта IV-ЖС № 597648, виданого 12.02.1979 року ВВС Бердянського міськвиконкому Запорізької області.

З»ясовано та підтверджено матеріалами справи, що 23.03.2018 року заявником було отримано нову карту платника податків, в тексті якої правильно записано прізвище «Ставніченко».

Встановлено, що заявник не має можливості виправити описку в зазначеному свідоцтві про право власності на нерухоме майно в позасудовому порядку.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, а тому підлягає встановленню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення належності правовстановлюючого документу, задовольнити повністю.

Встановити факт належності, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СВ номер 15280, виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 27 вересня 2002року, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 договору довічного утримання від 08 червня 2002року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1235, укладеного між ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

Встановити факт належності, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СВ номер 15280, виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 27 вересня 2002року, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 реєстраційного посвідчення Бердянського комунального підприємства з технічної інвентаризації, що 1/5 частина домоволодіння по вул. Підгірній за №326 зареєстровано за ОСОБА_4 на праві приватної власності, запис в реєстровій книзі № д.52, за реєстровим номером №4371 від 12 серпня 2002року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Повний текст рішення суду виготовлено 12 жовтня 2018 року.

Суддя Н. І. Черткова