АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/5265/15
Провадження № 22-ц/792/2/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретарі судового засідання Лапко Ю.В., Кошельник В.М., Журбіцький В.О.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_4,

представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/5265/15 за апеляційними скаргами ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2016 року (суддя Логінова С.М.) у справі за позовом ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району Хмельницької області до Хмельницької районної державної адміністрації, управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про скасування розпоряджень Хмельницької районної державної адміністрації та реєстрації права власності на земельні ділянки, зобовязання до вчинення певних дій,

встановив:

В березні 2015 року ОСОБА_15 сільська рада Хмельницького району Хмельницької області звернулась до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просила скасувати розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації «Про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_15 сільської ради» від 29.12.2012 року № 2711/2012-р, № 2712/2012-р.; скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області; зобов'язати Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерам :10:007:0015, :10:007:0019, :10:007:0018, :10:007:0013, :10:007:0014, :10:007:00:21, :10:007:0017, :10:007:0016.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі рішення Хмельницької обласної ради від 21 січня 2005 року №10-16/2005 «Про встановлення і зміну меж села Копистин і селища Богданівці Хмельницького району» в межу села Копистин Хмельницького району Хмельницької області було включено 138,8 га земель та, відповідно, встановлено нові межі с.Копистин загальною площею 412,4 га. Вищевказане рішення Хмельницької обласної ради було прийнято на підставі рішення ОСОБА_15 сільської ради від 16 грудня 2002 року №6 «Про внесення змін в територію населених пунктів селища Богданівці та села Копистин», рішення Хмельницької районної ради від 20 грудня 2002 року №19 «Про зміну меж населених пунктів села Копистин та селища Богданівці», розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 19 серпня 2003 року № 575/03-р «Про погодження змін меж села Копистин та селища Богданівці», проекту землеустрою щодо встановлення і зміни меж села Копистин і селища Богданівці Хмельницького району Хмельницької області, а також технічного звіту по встановленню меж села Копистин і селища Богданівці Хмельницького району Хмельницької області. Під час інвентаризації земель комунальної власності с.Копистин Хмельницького району Хмельницької області було встановлено, що частина земель орієнтовною площею 1га була неправомірно, без рішень ОСОБА_15 сільської ради, передана у власність відповідачам для ведення особистого селянського господарства. Так, розпорядженнями Хмельницької районної державної адміністрації «Про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_15 сільської ради» від 29 грудня 2012 року №2711/2012-р, №2712/2012-р було надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок не із земель державної власності, а із земель комунальної власності у приватну власність наступним громадянам:

- ОСОБА_9 (розпорядження від 29 грудня 2012р. № 2711/2012-р, кадастровий номер земельної ділянки :10:007:0015, площею 0,10 га);

- ОСОБА_14 (розпорядження від 29 грудня 2012р. № 2711/2012 р, кадастровий номер земельної ділянки :10:007:0019, площею 0,10 га);

- ОСОБА_11 (розпорядження від 29 грудня 2012р. № 2711/2012-р, кадастровий номер земельної ділянки :10:007:0018, площею 0,10 га);

- ОСОБА_13 (розпорядження від 29 грудня 2012 № 2711/2012-р, кадастровий номер земельної ділянки :10:007:0013, площею 0,10 га);

- ОСОБА_12 (розпорядження від 29 грудня 2012р. № 2712/2012-р, кадастровий номер земельної ділянки :10:007:0014, площею 0,10 га);

- ОСОБА_8 (розпорядження від 29 грудня 2012р. № 2712/2012-р, кадастровий номер земельної ділянки :10:007:0021, площею 0,10 га);

- ОСОБА_7 (розпорядження від 29 грудня 2012р. № 2712/2012-р, кадастровий номер земельної ділянки :10:007:0017, площею 0,10 га);

- ОСОБА_10 (розпорядження від 29 грудня 2012р. № 2712/2012-р, кадастровий номер земельної ділянки :10:007:0016, площею 0,10 га).

На підставі даних розпоряджень Хмельницької райдержадміністрації відповідачами було розроблено відповідні проекти відведення земельних ділянок, на підставі яких було прийнято накази Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області, якими вказаним громадянам передано у власність земельні ділянки комунальної власності загальною площею 1,00 га. Після отримання відповідних наказів щодо надання у власність земельних ділянок, відповідачі зареєстрували право власності на дані земельні ділянки площами по 0,10га за кожним для ведення особистого селянського господарства.

Позивач зазначає, що спірні земельні ділянки перебувають у межах населеного пункту с.Копистин Хмельницького району та були передані у власність громадян із комунальної власності територіальної громади с. Копистин. Повноваження щодо розпорядженнями цими землями з моменту прийняття рішення Хмельницькою обласною радою від 21 січня 2005 року № 10-16/2005 «Про встановлення і зміну меж села Копистин і селища Богданівці Хмельницького району» належать до виключних повноважень ОСОБА_15 сільської ради. Хмельницька районна державна адміністрація та Головне Управління Держземагентства у Хмельницькій області не мали повноважень на розпорядження землями та не мали повноважень приймати рішення щодо передачі їх у власність, так як дані земельні ділянки не є землями державної власності. Тому, розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації «Про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_15 сільської ради» від 29 грудня 2012 №2711/2012-р, № 2712/2012-р, а також накази Головного Управління Держземагентства у Хмельницькій області, на підставі яких було передано у власність відповідачам земельні ділянки з кадастровими номерами :10:007:0015, :10:007:0019, :10:007:0018, :10:007:0013, :10:007:0014, :10:007:00:21, :10:007:0017, :10:007:0016 підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням чинного законодавства. За таких умов не могло бути зареєстровано право власності відповідачів на зазначені земельні ділянки, а тому реєстрація права власності на земельні ділянки також підлягає скасуванню.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2016 року позов задоволено частково. Скасовано розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації «Про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_15 сільської ради» № 2711 /2012-р, № 2712/2012-р. від 29.12.2012 року. Скасовано накази Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області (правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області) «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»: від 13 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000515 щодо затвердження документації землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_11;від 13 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000516 щодо затвердження документації землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_10;від 13 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000518 щодо затвердження документації землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_14;від 13 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000519 щодо затвердження документації землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_9;від 25 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000814 щодо затвердження документації землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_13;від 26 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000859 щодо затвердження документації землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_12;від 26 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000860 щодо затвердження документації землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_7;від 04 березня 2014 року №ХМ/:10:007/00001066 щодо затвердження документації землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_8. У решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

В апеляційних скаргах ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_14 просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянти зазначають, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували законність володіння та розпорядження землями, в межах яких знаходяться земельні ділянки, які належать відповідачам на праві приватної власності. Оскільки земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, відповідачами не порушено права чи законні інтереси позивача. Технічна документація з встановлення меж населеного пункту або встановлення межових знаків в натурі по точкам координат в матеріалах справи відсутні. Судом не зясовано фактичне місце розташування земельних ділянок та не встановлено, чи знаходяться земельні ділянки в межах чи за межами населеного пункту. Також, апелянт ОСОБА_7 зазначає, що судом проігноровано практику Європейського суду з прав людини щодо втручання держави в право особи на мирне володіння майном шляхом його витребування на користь держави.

В апеляційних скаргах ОСОБА_9, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що вони не були повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у звязку з чим були позбавлені можливості подати заперечення та докази на спростування позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що при ухваленні судового рішення не враховано відсутність у позивача документів, підтверджуючих його право власності. Крім того, вона була позбавлена можливості заявити клопотання щодо призначення судової земельно-технічної експертиза для зясування факту розташування земельних ділянок відповідачів в межі села Копистин. Твердження суду про наявність у позивача повноважень щодо спірних земельних ділянок ґрунтується на припущеннях та не відповідають вимогам законодавства. Також, вона не була повідомлена належним чином про час і місце слухання справи.

Представник апелянта ОСОБА_7 ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав.

Представник позивача ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_5, заперечуючи проти задоволення апеляційних скарг, зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні. Посилається на те, що висновком судової земельно-технічної експертизи №046/17 від 08.06.2018 року підтверджено розташування спірних земельних ділянок, переданих у власність відповідачам, у межах с.Копистин Хмельницького району Хмельницької області. Тому, повноваження щодо розпорядження цими земельними ділянками відносяться до виключних повноважень ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_6 апеляційні скарги підтримала, вважає, що рішення суду підлягає скасуванню. Посилається на те, що при винесенні оскаржуваних наказів про передачу у власність відповідачам земельних ділянок у Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області були відсутні відомості щодо їх розташування у межах села Копистин Хмельницького району.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилися. ОСОБА_8 подала клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю ознайомитися з висновком експерта. Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутності апелянта, оскільки у неї було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, у тому числі і з висновком судової земельно-технічної експертизи. При цьому, враховується, що судом було задоволено клопотання апелянтів, у тому числі ОСОБА_8, про виклик у судове засідання судового експерта ОСОБА_16 для розяснення висновку.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що повноваження щодо розпорядженнями спірними землями з моменту прийняття рішення Хмельницькою обласною радою від 21 січня 2005 року № 10-16/2005 «Про встановлення і зміну меж села Копистин і селища Богданівці Хмельницького району» належить до виключних повноважень ОСОБА_15 сільської ради. Позовні вимоги у частині зобовязання Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельних ділянок не підлягають задоволенню, так як є передчасними, оскільки права позивача у цій частині не порушено.

Встановлено, що рішенням шістнадцятої сесії четвертого скликання Хмельницької обласної ради від 21 січня 2005 року №10-16/2005 «Про встановлення і зміну меж села Копистин і селища Богданівці Хмельницького району» включено в межу села Копистин Хмельницького району 138,8 га земель, в межу села Богданівці 40,6 га земель та встановленні нові межі населених пунктів Хмельницького району село Копистин загальна площа 412,4 га, селище Богданівці загальна площа 89,5 га.

На підставі рішення Хмельницької обласної ради від 21 січня 2005 року №10-16/2005 «Про встановлення і зміну меж села Копистин і селища Богданівці Хмельницького району» в межу села Копистин Хмельницького району Хмельницької області було включено 138,8 га земель та, відповідно, встановлено нові межі с. Копистин загальною площею 412,4 га.

Рішення Хмельницької обласної ради було прийнято на підставі рішення ОСОБА_15 сільської ради від 16 грудня 2002 року №6 «Про внесення змін в територію населених пунктів селища Богданівці та села Копистин», рішення Хмельницької районної ради від 20 грудня 2002 року №19 «Про зміну меж населених пунктів с.Копистин та селища Богданівці», розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 19 серпня 2003 року №575/03-р «Про погодження змін меж села Копистин та селища Богданівці», проекту землеустрою щодо встановлення і зміни меж села Копистин і селища Богданівці Хмельницького району Хмельницької області, а також технічного звіту по встановленню меж села Копистин і селища Богданівці Хмельницького району Хмельницької області.

Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації «Про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_15 сільської ради» від 29 грудня 2012 року №2711/2012-р було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, площею 0,10га, із земель державної власності (землі сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунтів ОСОБА_15 сільської ради громадянам: ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_11, ОСОБА_13

Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації «Про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_15 сільської ради» від 29 грудня 2012 року №2712/2012-р було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, площею 0,10га, із земель державної власності (землі сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунтів ОСОБА_15 сільської ради громадянам: ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_10

На підставі даних розпоряджень Хмельницької райдержадміністрації відповідачами було розроблено відповідні проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 13 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000515 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства та передано у власність ОСОБА_11земельну ділянку площею 0,10га (кадастровий номер :10:007:0018), розташовану за межами населених пунктів ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району.

Наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 13 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000516 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства та передано у власність ОСОБА_10земельну ділянку площею 0,10га (кадастровий номер :10:007:0016), розташовану за межами населених пунктів ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району.

Наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 13 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000518 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства та передано у власність ОСОБА_14земельну ділянку площею 0,10га (кадастровий номер :10:007:0019), розташовану за межами населених пунктів ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району.

Наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 13 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000519 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства та передано у власність ОСОБА_9земельну ділянку площею 0,10га (кадастровий номер :10:007:0015), розташовану за межами населених пунктів ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району.

Наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 25 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000814 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у власність ОСОБА_13земельну ділянку площею 0,10га (кадастровий номер :10:007:0013), розташовану за межами населених пунктів ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району.

Наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 26 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000859 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у власність ОСОБА_12земельну ділянку площею 0,10га (кадастровий номер :10:007:0014), розташовану за межами населених пунктів ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району.

Наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 26 лютого 2014 року №ХМ/:10:007/00000860 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у власність ОСОБА_7земельну ділянку площею 0,10га (кадастровий номер :10:007:0017), розташовану за межами населених пунктів ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району.

Наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 04 березня 2014 року №ХМ/:10:007/00001066 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та передано у власність ОСОБА_8земельну ділянку площею 0,10га (кадастровий номер :10:007:0021), розташовану за межами населених пунктів ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району.

Після отримання відповідних наказів щодо надання у власність земельних ділянок, відповідачі здійснили державну реєстрацію права власності на зазначені земельні ділянки площами 0,10 га для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (у редакції до 01.01.2013р.), до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін де деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користування органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього розділу.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» визначено, що у державній власності залишаються: а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони; б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; в) землі зон відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті «а» пункту 3 цього розділу.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 122 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу та ін. Районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо) з урахуванням вимог частини шостої цієї статті.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №046/17 від 08.06.2018 року земельні ділянки з кадастровими номерами :10:007:0015, :10:007:0019, :10:007:0018, :10:007:0013, :10:007:0014, :10:007:0021, :10:007:0017, :10:007:0016 розташовані у межах с.Копистин Хмельницького району Хмельницької області.

Вказані обставини підтвердила допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_16, яка пояснила, що спірні земельні ділянки розташовані у межах с.Копистин Хмельницького району.

Не спростовують вказані обставини Державний акт на право постійного користування землею серії І-ХМ №000157 від 12.12.1994 року, виданий Хмельницькому обласному управлінню по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг «Облавтодор»

За таких обставин, повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками з моменту прийняття рішення Хмельницькою обласною адміністрацією від 21 січня 2005 року №10-16/2005 «Про встановлення і зміну меж села Копистин і селища Богданівці Хмельницького району» відносяться до виключних повноважень ОСОБА_15 сільської ради Хмельницького району.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що передача відповідачам спірних земельних ділянок, які розташовані в межах села Копистин Хмельницького району Хмельницької області, відноситься до повноважень ОСОБА_15 сільської ради Хмельницької області, а тому ні Хмельницька районна державна адміністрація, ні Головне управління Держземагентства у Хмельницькій області не мали повноважень на розпорядження спірними земельними ділянками. Тому, суд дійшов правильного висновку про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації «Про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_15 сільської ради» від 29.12.2012 року № 2711 /2012-р, № 2712/2012-р. та наказів Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», якими відповідачам передано спірні земельні ділянки у власність.

Порядок повідомлення сторін про час і місце розгляду справи встановлений ст.ст. 74-76 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції), про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи може свідчити розписка.

Згідно з ч.3 ст.76 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з актів, складених КПП «Господар» від 18.05.2016р., комітетом самоврядування Гречан від 24.05.2016р., ЖЕК №2 м. Хмельницького від 27.05.2016р., судові повістки не вручені відповідачам ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13 у зв?язку з їх відсутністю за місцем проживання.

Тому, посилання на їх неналежне повідомлення про розгляд справи не заслуговують на увагу.

Посилання апелянтів на добросовісне набування права власності на спірну земельну ділянку та порушення державою його права власності, що суперечить положенням статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Рішеннями Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» та від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» вказується про необхідність додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави в право особи на мирне володіння своїм майном.

У пунктах 70, 71 рішення ЄСПЛ від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), яке набуло статусу остаточного 20 січня 2012 року, Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу; у контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов'язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Верховний Суд України у постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2776цс16 зробив висновок, що втручання держави в право на мирне володіння своїм майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави, загалом є предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Стала практика ЄСПЛ свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Європейський суд з прав людини констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об'єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов'язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Ураховуючи, що земля, як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об'єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності, а тому правовідносини, пов'язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення ( рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки апеляційні скарги залишено без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 28 вересня 2018 року.

Судді Т.В. Спірідонова

ОСОБА_2

ОСОБА_3

_______________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції ОСОБА_17

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 47