Ухвала

Іменем України

26 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 463/6123/17

провадження № 61-39876ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

суб'єкт оскарження - старший державний виконавець Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Дробний Андрій Мар'янович,

стягувач - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів»,

боржник - ОСОБА_6,

розглянув касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року у складі судді Мармаша В. Я. та постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2018 року у складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою, якою просила визнати неправомірною відмову старшого державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - старшого державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області) Дробного А. М. закінчити виконавче провадження № 43440314 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 липня 2013 року, на підставі якого 20 травня 2014 року видано виконавчий лист № 2/463/1334/13, та зобов'язати його закінчити виконавче провадження із зазначених вище підстав.

Скаргу обґрунтовано тим, що постановою державного виконавця Дробного А. М. від 26 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/463/1334/13, виданого Личаківським районним судом м. Львова 20 травня 2014 року. Вказане рішення суду заявником та іншим боржником у виконавчому провадженні - ОСОБА_6 виконано до 06 квітня 2016 року, однак виконавче провадження на даний час не закінчено, так як представник стягувача вважає, що відповідно до рішення суду знесенню також підлягає опора металевих воріт, яка відмежовує земельну ділянку, яка перебуває у користуванні Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів» (далі - ОСББ «Кайзервальд-Львів»), від АДРЕСА_1. Висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 20 листопада 2017 року № 20-17д встановлено, що вертикальна бетонна опора металевих воріт із АДРЕСА_1 є несучим елементом цих воріт і є складовою частиною всієї огорожі будинків АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 зі сторони фасаду; експертом не виявлено металевої огорожі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2; з технічної точки зору вертикальна бетонна опора є несучим елементом воріт і її демонтаж потягне за собою необхідність демонтажу самих воріт. Оскільки вертикальна бетонна опора металевих воріт з АДРЕСА_1 є складовою частиною всієї огорожі будинків АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, й вона не була предметом самостійного спору у суді, а тому така не підлягає знесенню на виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 липня 2013 року. 21 листопада 2017 року ОСОБА_4 звернулась до державного виконавця з клопотанням про закінчення виконавчого провадження, проте 06 грудня 2017 року заявник отримала попередження державного виконавця про призначення виконавчого документа до виконання на 08 грудня 2017 року, що сприйняла як незаконну відмову їй у задоволенні клопотання про закінчення виконавчого провадження № 43440314.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2018 року, скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Дробного А. М., яка полягає у незакінченні виконавчого провадження № 43440314 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з виконанням рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 липня 2013 року, на підставі якого виданий виконавчий документ. Зобов'язано старшого державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Дробного А. М. розглянути питання про закінчення виконавчого провадження № 43440314 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з виконанням рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 липня 2013 року, на підставі якого видано виконавчий документ. У решті вимог скарги відмовлено.

03 липня 2018 року ОСББ «Кайзервальд-Львів» подало касаційну скаргу на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2018 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив указані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2018 року касаційну скаргу ОСББ «Кайзервальд-Львів» залишено без руху та надано для усунення виявлених недоліків строк до 28 вересня 2018 року, але не більше десяти днів із дня вручення ухвали, а саме надання доказів сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн та надання копій касаційної скарги всім учасникам справи.

У вересні 2018 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: квитанція про сплату судового збору у розмірі 1 762,00 грн та копії касаційної скарги всім учасникам справи.

Таким чином, недоліки касаційної скарги ОСББ «Кайзервальд-Львів» усунуто.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до положень пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною другою статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, враховуючи що ні у виконавчому листі № 2/463/1334/13, ні у тексті рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 липня 2013 року, на підставі якого виданий цей виконавчий лист, не вказано про необхідність демонтажу кутового стовпчика - вертикальної бетонної опори, до якого, з однієї сторони, кріпився початок (перша секція) спірної металевої огорожі, яка демонтована боржниками у повному обсязі, що підтверджено актом державного виконавця від 28 жовтня 2016 року, а з іншої сторони, кріпляться металеві ворота, які разом з цим стовпчиком є складовою частиною іншої огорожі будинків АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, яка знаходиться в іншій площині, ніж спірна огорожа, і цей кутовий стовпчик є несучим елементом металевих воріт, які демонтажу за виконавчим листом не підлягали, дійшов правильного висновку про те, що державний виконавець допустив неправомірну бездіяльність, яка полягає у незакінченні виконавчого провадження № 43440314 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з виконанням рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17 липня 2013 року.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з частини першої статті 400 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, постановленими із додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії (бездіяльність) державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за касаційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик