Справа № 486/1334/18
Провадження № 2/486/651/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Франчук О.Д.

секретаря с/з Деменко К.Л.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області,про визначення місця проживання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що з 2015 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 та проживала разом з ним в квартирі АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 , якого вони також зареєстрували у вищевказаній квартирі. Наприкінці 2017 року вона припинили шлюбні відносини з відповідачем та разом з сином переїхала на постійне місце проживання до АДРЕСА_2 , де і проживають на даний час. Вона неодноразово зверталась до відповідача з приводу надання згоди на зняття з реєстрації місця проживання дитини, однак не заперечуючи щодо фактичного проживання сина разом з нею, згоду на зняття дитини з реєстраційного обліку за місцем його проживання він не наддав. В зв`язку з чим просила задовольнити позовні вимоги.
31 жовтня 2018 року до суду, надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 , в якій він позовні вимоги визнав у повному обсязі.

ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.
В своїй заяві від 31 жовтня 2018 року відповідач просив проводити розгляд справи без його участі.
Від позивача до суду також надійшла заява, в якій вона просила суд проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Аналогічні заяви надіслали на адресу суду представники органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради та Южноукраїнського районного відділу Державної міграційної служби.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до підготовчого розгляду за правилами загального позовного провадження.
З урахуванням вимог ст. ст. 200, 223, 247 ЦПК України та заяв сторін про визнання позову, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача, відповідача та третіх осіб, без фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу.
За правилами ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.
Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
З досліджених письмових доказів судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження виданого Ленінським районним у м. Миколаєві відділом державно реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 з 27 травня 2016 року і по теперішній час (а.с. 6).
Як вбачається з довідки Троїцького комплексу об`єднання співвласників багатоквартирних будинків виданої 19 червня 2018 року, ОСОБА_1 зареєстрована в кв. АДРЕСА_3 . Малолітній ОСОБА_3 не зареєстрований за місцем мешкання своєї матері.
Однак, як вбачається з копії акту обстеження умов проживання від 16 липня 2018 року, малолітній ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю в кв. АДРЕСА_3 . Умови проживання для малолітнього в зазначеному помешканні створені належним чином (а.с. 8).
Згідно довідки № 65 від 27.06.2018 року малолітній ОСОБА_3 з 01 вересня 2018 року зарахований в дошкільний навчальний заклад № 17 м. Миколаєва (а.с. 9).

V. Оцінка суду.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.
Стаття 18 Закону України Про охорону дитинства передбачає право дитини на житло.
Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України та ч. 1 ст. 160 СК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку. Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанція про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки(усиновлювачі). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Статтею 7 вище вказаного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Відповідно до п 2.2. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 № 1077, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг - до відповідного центру, окрім інших документів, документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання; свідоцтво про народження, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку. Пунктом 2.3 вказаного Порядку встановлено, що відомості про дітей до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним.
Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 також передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому законом порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику (п.11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207).
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХII(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що вусіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитини такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування(пункт 1 статті 18 цієї Конвенції. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитини, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, з урахуванням положень Конвенції про права дитини пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 , який є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , однією сім`єю з матер`ю дитини позивачем ОСОБА_1 не проживає внаслідок фактичного припинення шлюбних відносин та проживає з нею у різних містах, що унеможливлює отримання позивачем письмової згоди батька дитини на зняття з реєстрації та реєстрацію її за місцем фактичного проживання матері. Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність спору між батьком та матір`ю дитини щодо визначення її місця проживання, судом не встановлено, оскільки дитина залишилася проживати з матір`ю, навпаки, відповідач в своїй письмовій заяві суду визнав позовні вимоги в повному обсязі. Разом з тим, відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини позивача ОСОБА_3 за місцем її фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на охорону здоров`я, на освіту та соціальний захист.
Враховуючи встановлені по справі фактичні обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання, що фактична неможливість зняття з реєстрації та подальша реєстрація місця проживання малолітньої дитини без письмової згоди батька дитини хоча й є передбаченою пунктами 11, 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 , однак, не враховує інтересів дитини, як це визначено вимогами Конвенції про права дитини та Закону України Про охорону дитинства. Отже, суд приходить до висновку, що у даному випадку пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, з урахуванням положень Закону України Про охорону дитинства та статті 3 Конвенції про права дитини".
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 83, 89, 141, 200 ч.3, 206 ч.1, 259, 263-265, 268 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області,про визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити у повному.
Надати дозвіл на зняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 та на реєстрацію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , без згоди його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.Д. Франчук