Справа № 365/502/18
Номер провадження: 2/365/332/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.11.2018 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Згурівського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що 21 грудня 1998 року померла рідна тітка позивача ОСОБА_4, після смерті якої позивачу відкрилась спадщина за законом на земельну частку (пай) розміром 4,1 умовних кадастрових гектари без визначення меж в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КСП «Перемога» з місцем розташування на території ОСОБА_3 сільської ради, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0232429. Фактично з червня 1996 року і до 21 грудня 1998 року позивач перебував на утриманні ОСОБА_4, кошти які надавала позивачу тітка були основним та постійним джерелом засобів для існування. Позивач спадщину після смерті тітки прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у звязку із ненаданням правовстановлюючого документу на спадкове майно, а також непітвердженням належності до спадкоємців померлої. Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку, оскільки оригінал Сертифікату втрачений. Представник позивача просить суд встановити, що позивач перебував на утриманні тітки не менше року до дня її смерті, визнати за позивачем в порядку спадкування право на земельну частку (пай) та в разі задоволення позову не стягувати з відповідача судові витрати.

В підготовчому судовому засідання представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити.

В підготовче судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради не з"явився. Про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлений у встановленому законом порядку. Голова ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_5 направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі представника відповідача, оскільки у справі є достатньо даних про права та правовідносини сторін та його неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем та наявність для того законних підстав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що добре знайома з позивачем ОСОБА_2, оскільки вони з одного села. Померла ОСОБА_4 була рідною тіткою позивача та сестрою його матері. З червня 1996 року позивач ОСОБА_2 почав доглядати за тікою, вести її господарство. Позивач дбав про тітку, оскільки вона була людиною похилого віку та мала незадовільне здоровя. Натомість ОСОБА_4 утримувала позивача, допомагала йому фінансово. Кошти надані тіткою були основним джерелом доходів позивача, оскільки в цей час він не мав постійної роботи та заробітку. Кошти на утримання позивача ОСОБА_4 брала з пенсії, заощаджень від попередньої трудової діяльності, коштів від здачі земельної ділянки в оренду. Позивач перебував на утриманні ОСОБА_4 до дня її смерті 21 грудня 1998 року.

Свідок ОСОБА_7 надала суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_6

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) розміром 4,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КСП «Перемога» з місцем знаходження на території ОСОБА_3 сільської ради Згурівського району Київської області, яке належало ОСОБА_4 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0232429, зареєстрованого 20.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 314. Сертифікат виданий на підставі розпорядження Згурівської райдержадміністрації від 16.12.1996 року № 781, що встановлено з копії Книги № 2 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються КСП «Перемога» (а.с.6-7).

По схемі поділу земель колективної власності КСП «Перемога» за ОСОБА_4 закріплено земельну частку (пай) під № 419 (викопіровка зі схеми поділу земель колективної власності КСП «Перемога» - а.с.8, довіка ОСОБА_3 сільської ради а.с.9).

Сертифікат був втрачений (копія оголошення в газеті «Панорама» - а.с.12).

ОСОБА_4 померла 21 грудня 1998 року, до дня смерті вона проживала одна (повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадяг щодо актового запису про смерть - а.с.50, копія актового запису про смерть а.с.51, довідка ОСОБА_3 сільської ради а.с.10, копія будинкової книги а.с.13).

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_4 не заводилась, заповіти нею не складались, інші спадкоємці, крім позивача, відсутні, строк для прийняття спадщин закінчився (інформаційні довідки із Спадкового реєстру - а.с.25,26).

Позивачу було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв"язку із ненаданням доказів належності до кола спадкоємців померлої, а також Сертифікату, який би підтверджував належність права на земельну частку (пай) ОСОБА_4 (нотаріальна відмова - а.с.48).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України передбачено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

В силу ст. 531 ЦК України 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи,

що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 року передбачено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України ) не менше одного року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно положення п. 1 ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Пуктом 3.5 ОСОБА_8 ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Оцінюючи добуті в підготовчому судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) розміром 4,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КСП «Перемога» з місцем знаходження на території ОСОБА_3 сільської ради Згурівського району Київської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0232429.

Право на земельну частку (пай) входить до складу спадщини за законом померлої 21 грудня 1998 року ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_2 належить до кола спадкоємців за законом як утриманець померлої, позивач є єдиним спадкоємцем померлої, інші спадкоємці відсутні. Позивач спадщину прийняв своїми фактичними діями, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. На час відкриття спадщини чинним був ЦК УРСР 1963 року, тому саме норми зазначеного Кодексу підлягають до застосування до даних спадкових правовідносин, зокрема в частині визначення порядку прийняття спадщини та визначення належності до спадкоємців. Спадкова справа до майна померлої 21 грудня 1998 року ОСОБА_4 не заводилась, заповіти померлою не складались, встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився.

Через відсутність безпосередніх доказів перебування позивача на утриманні померлої, тобто належності до кола спадкоємців, а також втратою Сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай).

Суд вважає за необхідне, встановити, що позивач ОСОБА_2 перебував на утриманні ОСОБА_4 не менше року до дня її смерті, визнати за позивачем в порядку спадкування право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії КВ № 0232429 та понесені судові витрати залишити за сторонами.

Враховуючи те, що визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним за вимогою позовного провадження.

Керуючись ст. 5 ЦК України, ст.ст. 524,531,549 ЦК України 1963 року, ст.ст.141,142,198,263-265,273,293,315,319 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Згурівського району Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_2 перебував на утриманні ОСОБА_4 не менше одного року до дня її смерті 21 грудня 1998 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 21 грудня 1998 року, право на земельну частку (пай) розміром 4,1 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності КСП «Перемога» з місцем знаходження на території ОСОБА_3 сільської ради Згурівського району Київської області, яке належало померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0232429, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 20 січня 1997 року за № 314.

Понесені судові витрати залишити за сторонами.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним 27.08.2018 року згідно квитанції № 13 ГУ Ощадбанку по м. Києву та області ТВБВ 10026/608, а саме грошові кошти в розмірі 606 (шістсот шість) гривень 83 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ