Справа № 0274/5026/18 Провадження № 2/0274/2396/18
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
11.10.18 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1, представником якої є ОСОБА_2,
доОсиківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, представником якої є ОСОБА_3,
провизначення додаткового строку для прийняття спадщини,
У вересні 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 12.05.2007 р., посилаючись на те, що їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у зв'язку з пропуском строку, встановленого законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, цей строк вона пропустила з поважних причин, оскільки думала, що такої заяви подавати не потрібно, так як проживала з матір'ю на час відкриття спадщини.
Осиківська сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала, про що зазначено у її заяві від 02.10.2018 р. № 355.
Судом з'ясовано, що ОСОБА_4 померла 12.05.2007 р. у м. Бердичеві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 061043 від 14.05.2007 р. (а. с. 7).
Відповідно до заповіту від 13.07.2004 р. ОСОБА_4 все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, та все те, що буде їй належати на час смерті, і на що по закону вона матиме право, заповіла дочці ОСОБА_1 (а. с. 11).
Таким чином, зважаючи на зміст статей 1216 1218, 1222 та 1223 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом.
Постановою від 12.06.2018 р. № 1358 державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв'язку з ненаданням документів, які б свідчили про прийняття спадщини у встановлений законодавством України строк (а. с. 8).
Згідно з частинами першою та другою статті 1269 Цивільного кодексу України у редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_4, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Таким чином, ОСОБА_1 як така, що на час відкриття спадщини не була зареєстрована за зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_4, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання на 15 сторінці паспорта та довідкою від 21.06.2018 р. № 267 Виконавчого комітету Осиківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а.с. 5, 12), для прийняття спадщини повинна була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_4 (12.05.2007 р.), тобто до 12.11.2007 р., проте не зробила цього, що випливає зі змісту її позовної заяви та постанови від 12.06.2018 р. № 1358 державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Частинами першою та другою статті 1272 Цивільного кодексу України визначено, що Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Між тим, ОСОБА_1, будучи спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, позбавлена можливості за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, у зв'язку з відсутністю таких спадкоємців, оскільки на підставі заповіту від 13.07.2004 р. вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_6.
Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
З пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" випливає, що при вирішенні питання про продовження строку для прийняття спадщини суд має дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 пропустила строк, встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що вважала, що спадщину прийняла, так як без реєстрації місця проживання, але фактично проживала разом з ОСОБА_4 на момент смерті останньої, володіла спадковим майном та документами на нього.
Суд зазначає, що ці обставини не перешкоджали ОСОБА_1 у встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк вчинити дії з прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, а відтак невчинення нею цих дій не пов'язано з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, тобто причини, з яких вона на вчинила ці дії, не є поважними.
Разом з тим, оскільки, як зазначалось вище, інші спадкоємці ОСОБА_4, які прийняли спадщину, відсутні, а Осиківська сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала, Суд вважає, що визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, відповідатиме таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України).
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 200, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.
2. Визначити ОСОБА_1 (народилась 28.07.1957 р., проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 12.05.2007 р., три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут