Дата документу 10.10.2018
ЄУ № 420/1199/18
Провадження №2/420/583/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Стєніної А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Білолуцька селищна рада Новопсковського району Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будиноку за адресою: АДРЕСА_1 В даному будинку зареєстрований брат її чоловіка ОСОБА_2, але не проживає з жовтня 2013 року. На даний час ОСОБА_2 фактично проживає на території Російської Федерації понад чотири роки, на територію України не приїжджає, тому позивач вважає, що він втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Позивач та представник позивача до судового засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають та просять задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден та просить їх задовольнити.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, з позовними вимогами згоден.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши докази та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.12.1989, посвідченого секретарем виконкому Білолуцької селищної ради народних депутатів Новопсковського району Ворошиловградської області Бакало Ю.Г., зареєстровано в реєстрі за №113, та технічним паспортом на даний будинок.

Як вбачається з довідки Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області №1920 від 07.08.2018, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до акту підтвердження не проживання від 18.06.2018, складеного депутатом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області Деркач В.В., в присутності громадян ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1, з 30 жовтня 2013 року. Це також підтверджується довідкою Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області №1175 від 10.07.2018,

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки відповідач в спірному будинку не проживає більше шести місяців, то він втратив право користування житловим будинком, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, враховуючи намір позивача щодо усунення перешкод у здійсненні нею права розпоряджатися своїм майном, а також те, що відповідач був відсутній за вищевказаною адресою понад шість місяців, суд вважає відповідача ОСОБА_2таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням.

Крім того, у своїй заяві він це визнав і зазначив, що не проживає у вказаному будинку з жовтня 2013 року і має вид на проживання в РФ.

Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» «реєстрація» - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізовані соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 319, 321 ЦК України, ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 3, 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Білолуцька селищна рада Новопсковського району Луганської області, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт НОМЕР_4, виданий 05.12.1995 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

Представник позивача: ОСОБА_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_5, виданий 17.09.1996 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Третя особа: Білолуцька селищна рада Новопсковського району Луганської області, , знаходиться за адресою: вул. 1 Травня, 4, смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганської апеляційному суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.С. Стеценко