Справа № 283/547/18
Провадження №2/283/684/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Даниленко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яке після подання позову змінило свою назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 25.02.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», в розмірі 11424 гривні 36 копійок, що виникла станом на 13.03.2017 року і складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 10596 гривень 35 копійок;

- заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 828 гривень 01 копійка.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим (а.с. 3-5), що ОСОБА_1 є матір?ю ОСОБА_2, який отримав у Акціонерному товаристві комерційний банк «ПРИВАТБАНК» кредит в розмірі 15000 гривень. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Станом на 13.03.2017 року його заборгованість по кредиту становить 11424 гривні 36 копійок і складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 10596 гривень 35 копійок;

- заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 828 гривень 01 копійка.

Мати ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги. Оскільки вона проживала разом з померлим, то вважається такою, що прийняла його спадщину. За таких обставин вона повинна відшкодувати позивачу борги свого сина.

В заяві про скасування заочного рішення відповідач не погодилась з позовом позивача та зазначила (а.с. 51-53), що на день смерті її сина ОСОБА_2 у нього було відсутнє будь-яке майно, а тому вона не могла нічого успадкувати. Таким чином вона і не повинна відповідати за його борги.

Представник позивача просить розглядати справу у його відсутність та погодився на заочний розгляд справи, про що вказав у відповідній заяві (а.с. 37).

Відповідач в судове засідання також не з'явилась. Подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 25).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_2 від 25.02.2007 року позивач надав йому кредит в розмірі 15000 гривень із сплатою коштів за користування кредитом в розмірі 36 % річних, а ОСОБА_2 зобов'язувався щомісячно сплачувати кредит та відсотки за його використання. В заяві відповідач вказав, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 6-12).

Вищевказані документи свідчать про те, що між позивачем та ОСОБА_2 склались договірні відносини з надання кредиту, які регулюються § 1 та §2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також в частині 1 статті 1049 зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з розрахунку банку (а.с. 13-17) ОСОБА_2 скористався наданими йому кредитними коштами, але в повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором не виконував. Станом на 13.03.2017 року його заборгованість становить 11424 гривні 36 копійок і складається з:

- заборгованості по кредиту в розмірі 10596 гривень 35 копійок;

- заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 828 гривень 01 копійка.

Однак ОСОБА_2 не встиг погасити заборгованість оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер (а.с. 20). Спадщину після його смерті, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла його мати ОСОБА_1 (а.с. 26), оскільки вона постійно проживала разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання в їх паспортах (а.с. 18-19). У зв?язку з цим позивач звернувся з претензією до спадкоємця ОСОБА_2 через нотаріуса (а.с. 21-26) та безпосередньо (а.с. 27-31).

Відповідно до ст. 1281, 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Однак позивач не довів того, що ОСОБА_1 успадкувала якесь майно від ОСОБА_2, як відповідно не довів і вартість цього майна. Крім того з наданих суду доказів вбачається (а.с. 45-68, 73-75), що ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_1, яку він 12.07.2002 року подарував відповідачу. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена (а.с. 24).

За вищевказаних обставин суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю.

Судові витрати позивачу суд не відшкодовує, оскільки йому відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209-265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 1049, 1054, 1281, 1282 Цивільного кодексу України,-

вирішив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Тимошенко