Справа № 333/2302/13-ц
Провадження № 2/333/45/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд у м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 333/2302/13-ц, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді цивільна справа № 333/2302/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Кіпру», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним.

З 20.08.2018 року по 28.09.2018 року включно суддя Кулик В.Б. перебувала у щорічній відпустці.

31.08.2018 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про відвід судді у цивільній справі № 333/2302/13-ц. В обґрунтування відводу позивач посилається на те, що позивач має враження, що суддя Кулик В.Б. неупереджена та необ'єктивна у розгляді цієї справи, а саме суддя не врахувала думку апеляційного суду щодо підсудності справи; проігнорувала та не розглянула чисельні клопотання та заяви позивача у цій справі; суддя неодноразово відмовила у клопотаннях позивача про витребування важливих доказів.

Суд розглядає заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі № 333/2302/13-ц, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву, матеріали справи, за наслідками розгляду вказаної заяви про відвід судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України, за якими, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч. ч. 2, 3 ст. 36 ЦПК України).

Зокрема судом відзначається, що у заяві про відвід судді, заявник фактично не погоджується з процесуальними рішеннями судді, що в свою чергу не є правовою підставою для відводу судді.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об'єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов'язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може з заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі, у випадку надходження заяви про відвід, є правом суду, вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку про недоцільність такого зупинення.

З огляду на означене, суддя вважає, що заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Кулик В.Б. підлягає вирішенню суддею, який не входить до складу суду, що розглядає цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Кіпру», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним.

А відтак, заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Кулик В.Б. підлягає визначенню в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід головуючому судді Кулик Вікторії Борисівні у цивільній справі № 333/2302/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кіпру», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним - необґрунтованим.

Передати заяву про відвід судді Кулик Вікторії Борисівни, яка подана позивачем ОСОБА_1 по цивільній справі № 333/2302/13-ц до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя для визначення автоматизованою системою документообігу суду та на підставі ч. 1 ст. 33 ЦПК України, судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Б. Кулик