АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи: 661/2532/17
Номер провадження:22-ц/791/913/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

Судді: Кузнєцова О.А.

ОСОБА_1

Секретар: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Ведяшкіної Ю.В., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради про позбавлення батьківських прав.

Позовна заява мотивована тим, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матірю та перебуває на її повному утриманні.

Відповідач ОСОБА_3 з січня 2013 року свої батьківські обовязки щодо дитини не виконує, не займається її вихованням та не створює належних умов її життєдіяльності, життям сина не цікавиться, участі в його утриманні та вихованні не приймає.

Спосіб життя відповідача є антисоціальним, останній перебуває на обліку лікаря нарколога з приводу вживання наркотичних речовин, схильний до агресії та погрожує їй з дитиною фізичною розправою.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року позов задоволений.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, та неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема вказав, що суд дійшов неправильного висновку про наявність виключних підстав, з якими закон повязує можливість позбавлення батьківських прав.

Відзив не апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Статтею 351 ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.9 ст.1 Перехідних положень вказаного Кодексу).

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі та пояснив, що позивач не надає відповідачу можливості спілкуватися з дитиною, на засідання комісії органу опіки та піклування ОСОБА_3 не запрошували. Представник вказав на необґрунтованість висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки цей висновок взагалі не містить обґрунтування причин його прийняття.

Позивач ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та пояснила, що відповідач з 2013 року з дитиною не спілкується, не цікавиться життям та здоровям сина.

Представники служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради та органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області проти задоволення скарги заперечували.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Томаринської сільської ради, Бериславського району Херсонської області №563 від 06.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні (а.с.10).

Позивач з позовом до суду про стягнення із відповідача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 не зверталася.

Згідно акту обстеження умов проживання від 19 липня 2017 року, складеного службою у справах дітей Корабельної районної у м. Херсоні ради, за адресою: м. Херсон, вул. Фрітаун буд. 36, позивач проживає разом з сином та чоловіком. Для виховання, навчання та розвитку дитини створено усі необхідні умови.

19 січня 2018 року виконавчим комітетом Корабельної районної у м. Херсоні ради, наданий висновок №02-1787-25 про доцільність позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітнього сина ОСОБА_5 (а.с.71-72).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зібранні по справі докази дають можливість дійти висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню сина, що є підставою для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Проте погодитися з висновком суду не можна.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Під час розгляду справи встановлено та не заперечувалося представником служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради, що ОСОБА_3 не був присутнім на засіданні комісії, особистих пояснень у вирішенні питання позбавлення його батьківських прав не давав.

Представник третьої особи пояснила, що відповідач викликався на засідання комісії, проте доказів на підтвердження цих обставин та доказів обізнаності відповідача щодо призначеного засідання суду не надала.

Висновок органу опіки та піклування від 19 січня 2018 року мотивований тим, що зі слів матері, батько дитини відповідач ОСОБА_3Б,матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає, ніяким чином про малолітнього сина не піклується, не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини, успіхами, станом його здоровя не цікавиться (а.с.71).

Слід констатувати, що такий висновок був зроблений у відсутність ОСОБА_3, без його особистих чи письмових пояснень, а лише на підставі обстеження умов проживання дитини, пояснень позивача ОСОБА_4 та довідки КЗ «Центральна міська лікарня м. Нова Каховка» про перебування відповідача на диспансерному обліку у лікаря нарколога.

Доказів, що відповідач викликався на засідання комісії та відомостей про його належне повідомлення щодо призначеного засідання суду не надано.

Відповідно до ст.19 ч.6 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, як що він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дітей.

Проаналізувавши висновок виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради, №02-1787-25 про доцільність позбавити батьківських прав ОСОБА_3, колегія суддів вважає, що цей висновок не може бути прийнятий до уваги, як такий що є недостатньо обґрунтованим з огляду на наявність в ньому загальних фраз не підтверджених належними та допустимими доказами; відсутності характеристики батька дитини; без зясування його ставлення до виконання батьківських обовязків та недоведеності винної поведінки в ухиленні від виховання малолітнього сина та свідомого нехтування відповідачем батьківськими обовязками.

Суд наголошує, що висновок взагалі не містить даних щодо психологічного відношення дитини до батька, бажання/не бажання спілкування з ним, тощо (стаття 171 СК України).

Ухвалюючи у справі рішення, суд, як на підставу для задоволення позову, послався на довідку КЗ «Центральна міська лікарня м. Нова Каховка» №01-17/1313 від 19 жовтня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_3 з 2013 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності.

Разом із цим, під час розгляду справи суду не надано доказів про те, що перебування відповідача на диспансерному обліку та стан його здоровя негативно вплинули на взаємовідносини між дитиною та батьком, та останнім вчинялися протиправні дії по відношенню до сина.

Навпаки, позивачем не заперечувалося, що влітку 2014 року за наданою відповідачу за місцем роботи путівкою, вона із сином та матірю відповідача відпочивали на побережжі моря.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи не встановлено виключних обставин, з якими закон повязує можливість позбавлення відповідача батьківських прав, а тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, з прийняттям по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Колегія суддів зазначає, що дії відповідача з приводу оскарження рішення суду про позбавлення його батьківських прав свідчать про його небайдужість у вирішенні цього питання та намагання приймати участь в житті сина. Без встановлення виняткових обставин та винної поведінки відповідача, яка б свідчила про ухилення останнього від виховання дитини та свідомого нехтування ним своїми обовязками, відсутні правові підстави для прийняття рішення про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2018 року скасувати та прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, служба у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради про позбавлення батьківських прав, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 28 вересня 2018 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: О.А. Кузнєцова

ОСОБА_1