Справа № 361/5379/17
Провадження № 2/361/445/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 жовтня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі головуючого судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Коваль А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Бровари за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про визнання незаконними дій щодо перешкоджання передачі електричної енергії власними технологічними електричними мережами, про зобовязання забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії іншому споживачу за договором про спільне використання технологічних електричних мереж, -

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд визнати незаконними дії ОСОБА_4 щодо перешкоджання передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок ПП «Хімпласт»; та зобовязати ОСОБА_4 забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами відповідно до умов договору про спільне використання технологічних електричних мереж №10-2013-02947/00 від 20.12.2013р. для забезпечення електричною енергією електроустановок ПП «Хімпласт».

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивач з відповідачем ОСОБА_4, який був власником трансформаторної підстанції ТП-10/0,4кВ №29 по вул. Гельсінської групи в місті Бровари, 20.12.2013р. уклав договір про спільне використання технологічних електричних мереж №10-2013-02947/00, відповідно до умов п.1.1 та 1.2 договору відповідач як власник мереж взяв на себе зобовязання забезпечувати технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними мережами в точки приєднання електроустановок позивача або інших обєктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує позивач як електропостачальна організація, зокрема, утримувати мережі спільного використання у належному стані, забезпечувати технічну можливість передачі електричної енергії до межі балансової належності електроустановок, забезпечувати на межі балансової належності електромереж підтримання параметрів якості електроенергії відповідно до Державних стандартів. Через електричні мережі відповідача (через трансформаторну підстанцію ТП-29) позивач здійснював постачання електричної енергії іншим споживачам, зокрема, ТОВ «Комфорт», ПП «Хімпласт», СП «Основа- Сопсіф», ТОВ «Укрветпромпостач»., передача електричної енергії яким здійснювалась за однолінійною схемою. 20.03.2017р. від одного з споживачів (ПП «Хімпласт») надійшло повідомлення про аварію високовольтного кабелю біля ТП-29 на території, яка належить ОСОБА_4, який перешкоджає працівникам Броварського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» виконати переключення на резервний кабель. 21.03.2017р. позивач направив відповідачу лист з вимогою протягом трьох днів усунути порушення, підключити електроустановки ПП «Хімпласт» до електричної мережі та відновити електропостачання. Відповідач вказаних дій не виконав. 7.04.2017р. позивач направив відповідачу претензію вих.№486. Факти не допуску працівників позивача відповідачем для усунення аварії зафіксовані і мали місце третього, четвертого, пятого, шостого, тринадцятого, вісімнадцятого , двадцятого, двадцять шостого, двадцять сьомого квітня, четвертого, пятого, одинадцятого та дванадцятого травня 2017 року. Тобто відповідач порушує взяті на нього договірні зобовязання, зокрема передбачені п. 1.1, 1.2, 2.1.1., 2.1.2, і розділом 4 договору, а також ст.526, ст.629, ст.610 ЦК України, ст. 193 ГК України. Тому позивач просив зобовязати відповідача відповідно до умов п.2.1.1 і п.2.1.2 договору відновити електропостачання та забезпечити технічну можливість транзиту електроенергії іншим споживачам.

Позовну заяву подано 11 вересня 2017року. Подання позову до суду загальної юрисдикції позивач обґрунтував тим, що на час подання позову відповідач припинив свою діяльність як субєкт господарювання і тому позов предявляється до нього як до фізичної особи.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити з підстав і за обставинами, наведеними у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, подав заперечення проти позову, в якому, не оспорюючи факту укладення вказаного договору, послався на те, що відсутній такий спосіб захисту прав як визнання дій відповідача незаконними; що ніяких незаконних дій він не вчиняв ні по відношенню позивача, ні щодо інших осіб, що він не порушував умови договору; послався на те, що між ним і позивачем відсутні на даний час договірні правовідносини, що договір припинив свою дію згідно п.7.4 договору, оскільки право власності перейшло до іншої особи, і що він не є власником ТП-29, тому не має жодних зобовязань перед позивачем, і на нього не може бути покладено будь-які зобовязання, які б він мав вчинити з використанням чужого майна, а укласти договір з новим власником позивач відмовився. З приводу обставин справи пояснив, що дійсно в березні 2017р. сталась аварія, через яку відбулось аварійне вимкнення електричної енергії, і в даній аварії було пошкоджено ТП-29 (розрив мережі внаслідок перегоряння проводу через перенапругу), було виявлено, що вимикачі потребують термінового ремонту, а з трансформатору трапився витік мастила, тому з метою уникнення пошкодження майна та загибелі людей від був вимушений відключити ТП, зняв з неї апаратуру для ремонту, про аварію він вчасно повідомив позивача. Також повідомляв про аварійний стан і несправність обладнання. Згідно технічного звіту апаратура до експлуатації непридатна, тому відсутня можливість її подальшої експлуатації і відновлення електропостачання через неї. За умовами договору, на який посилається позивач, саме позивач був зобовязаний брати участь у витратах на ремонт і утримання ТП, але жодних витрат не ніс, він же не був зобовязаний за власний рахунок ремонтувати та замінювати обладнання на ТП-29. Саме через аварію і пошкодження апаратури він вимушений був припинити свою господарську діяльність та здійснив відчуження вказаного майна. також послався на те, що неодноразово звертався до позивача з метою врегулювати питання, що стосуються спільного використання електричних мереж, зокрема повітряної лінії довжиною 0,25км від опори 310 до ТП-29, проте жодної реакції від позивача не було. Вважає, що аварія сталась саме як наслідок невиконання позивачем говірних зобовязань .

Ухвалою суду від 23.01.2018р. ОСОБА_5 (нового власника даного обєкту- ТП-29) залучено третьою особою на стороні відповідача.

Третя особа , діючи через свого представника, позов не визнала, пояснила, що на даний час є власником ТП-29, але відповідного договору з нею позивач не укладав і ухиляється від укладення договору. Тому вона не має ніяких правовідносин з позивачем і не має перед ним жодних зобовязань.

З наданих доказів встановлено:

За договором купівлі-продажу частини майнового комплексу від 24.07.2013р. ТОВ «дарницьке ремонтно-будівельне управління» продало, а громадянин ОСОБА_4 купив 2/100 частки комплексу за адресою м. Бровари, вул. Будьонного, 14, що складається з адмінбудівлі, складів, заправ очної, естакади, вантажних ділянок, артезіанської скважини, вбиральні, а також ? частини трансформаторної підстанції. Як зазначено у договорі, п.1.1.- до складу 2/100 часток комплексу входить ? частина будівлі трансформаторної підстанції «Ї-1 площею 81,5кв.м.

В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності відповідача на вказану частку у спільному майні зареєстровано 24.07.2013р.

Згідно акту приймання-передачі від 29.08.2013р. ТОВ Дарницьке РБУ передало, а ОСОБА_4 прийняв згідно договір купівлі-продажу від 24.07.2013р. ? частину будівлі трансформаторної підстанції «Ї-1» (ТП), 1971 року випуску.

Згідно акту прийому-передачі від 29.08.2013р. ТОВ Дарницьке РБУ передало, а ОСОБА_4 прийняв ТП-29: лічильник активної електроенергії, лічильник реактивної електроенергії, лічильник регенерації, лічильник ТОВ БП «Комфорт», зафіксовано пломби і показники лічильників.

ФОП ОСОБА_4 подав позивачу заяву з проханням укласти договір про постачання електричної енергії, заяву зареєстровано вхідним номером 2047 від 30.08.2013р.

20.12.2013р. між сторонами укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 10-2013-02947/00. Згідно до умов договору:

п.1.1 власник мереж взяв на себе зобовязання забезпечувати технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними мережами в точки приєднання електроустановок позивача або інших обєктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує електропостачальна організація, а Електропостачальна організація своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього Договору. Сторони зобов'язуються виконувати інші умови, визначені цим Договором та додатками до нього, які є його невід'ємними частинами;

п.1.2 власник мереж забезпечує надійну передачу електричної енергії від межі розподілу електричних мереж з електропередавальною організацією до межі розподілу електричних мереж з електропостачальною організацією або іншими суб'єктами господарювання, передачу електричної енергії, яким забезпечує електропостачальна організація. Передача електричної енергії забезпечується відповідно до однолінійної схеми, наведеної в Додатку № 1 «Загальна однолінійна схема електричних мереж спільного використання»;

п.1.3. перелік об'єктів Електропостачальної організації або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії, яким забезпечує Електропостачальна організація, що живляться від технологічних електричних мереж власника мереж, та їх технічні характеристики наведені в Додатку № 2 «Перелік об'єктів Власника мереж та об'єктів Електропостачальної організації або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує електропостачальна організація, що живляться від мереж Власника мереж»;

п.2.1.1. власник мереж зобов'язується утримувати технологічні електричні мережі спільного використання у належному технічному стані, формувати електричну схему цих мереж відповідної пропускної здатності та забезпечувати технічну можливість для передачі електричної енергії до межі балансової належності електроустановок електропостачальної організації або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує електропостачальна організація;

п.2.1.2. власник мереж зобов'язується забезпечувати на межі балансової належності електромереж підтримання параметрів якості електроенергії відповідно до державних стандартів та узгодженого рівня надійності електропостачання відповідно до категорії струмоприймачів електропостачальної організації або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує електропостачальна організація, згідно з ПУЕ;

п.2.1.4. власник мереж зобов'язується щомісяця до 10 числа місяця наступного за розрахунковим надавати електропостачальній організації рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних електричних мереж та два примірники акту прийому передачі наданих послуг, оформлених з боку власника мереж. ОСОБА_6 акту наведена в Додатку № 4 «ОСОБА_6 прийому передачі наданих послуг»;

п.5.1. розрахунковим вважається період з 1-го числа розрахункового місяця до останнього числа того ж місяця;

п.5.3. оплата електропостачальною організацією послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі оформленого ОСОБА_6 прийому передачі наданих послуг та виставленого власником мереж рахунку в термін десяти банківських днів з дати отримання рахунку;

6.3.1. сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов'язань за цим договором, якщо воно є результатом дії обставин надзвичайної і непереборної сили (форс мажорні обставини);

7.1. межа відповідальності за стан та обслуговування електроустановок визначається «ОСОБА_6 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»;

7.2. строки проведення ремонтів в електромережах власника мереж, під час яких електроустановки електропостачальної організації або інших суб'єктів, передачу електричної енергії яким забезпечує електропостачальна організація, будуть відключені або буде знижена надійність електропостачання інших споживачів, доводяться до відома заінтересованих сторін письмовим повідомленням власника мереж, узгодженим з електропостачальною організацією.

Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж передбачений у додатку №3 до договору, де в пункті 1.1 не передбачено витрати власника мереж (яким є ОСОБА_4М.) на утримання та експлуатацію електричних мереж спільного використання згідно кошторису витрат на 2014 рік 0,00грн.

Згідно пункту 7.4 договору від 20.12.2013 р. цей договір укладається на строк до 31 грудня 2014 року, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. Дія даного договору розповсюджується на господарські відносини, що існують між сторонами з 01 грудня 2013 року. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством. У разі переходу права власності (право господарського відання) на технологічні електричні мережі до іншої особи цей договір втрачає чинність.

Крім того, позивач надав суду Договір про постачання електричної енергії від 12.08.2012р. , який був укладений між ПАТ «Київобленерго» і споживачем ПП «Хімпласт». Згідно акту (додаток до договору) без номеру і дати - постачальник: КЛ-10 кВ №202 «ДСУ-50» , передавальник ? ЗТП-10/0,4кВ №29 Дарницьке РБУ.

Згідно схеми споживання за однолінійною схемою - ПП «Хімпласт» є субспоживачем по відношенню до основного споживача Дарницького РБУ (продавця, у якого відповідач купив даний обєкт нерухомості).

З оперативного журналу видно, що в ньому є запис від 18.032017р. о 23-50 сигнал земля 10кВ лінія Л-203. Позивач пояснив, що даний запис означає заявку про аварію: порив мережі на ТП-29.

20.03.2017р. ПП Хімпласт звернувся до Броварського РП ПАТ КОЕ з проханням розібратись з подією, що сталась 19.03.2017р. біля ТП-29, через яку він підключений до електричних мереж.

20.03.2017р. ПАТ Київобленерго (Броварське РП) направило листа ФОП ОСОБА_4, в якому повідомило про припинення електропостачання споживачу ПП «Хімпласт», з посиланням на договір від 20.12.2013р. вимагало не створювати перешкоди і не припиняти постачання електричної енергії субспоживачу, з яким укладено прямий договір про постачання електричної енергії, та протягом трьох днів підключити електроустановки ПП «Хімпласт» до електричних мереж.

7.04.2017р. позивач повторно направив відповідачу претензію з вимогою терміново забезпечити за умовами договору технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок ПП «Хімпласт».

23.03.2017р., 29.03.2017р., 3.04.2017р., 4.04.2017р., 5.04.217р., 6.04.2017р., 13.04.2017р., 18.04.2017р., 20.04.2017р., 26.04.2017р., 27.04.2017р., 4.05.2017р., 5.05.2017р., 11.05.2017р. та 12.05.2017р. позивач склав акти про недопуск представників Енергопостачальника до ТП-29 для виконання ремонтних робіт і для складення акту про причини аварії.

24.03.2017р. позивач звернувся до інспекції Держенергонагляду у Київській області з приводу вказаних дій ОСОБА_4 (не допуску в період з 23 по 27 березня 2017р.).

Відповіді на дане звернення суду не надано, про результати розгляду даного звернення позивач суду не повідомив. Тому суд виходить з того, що будь-яких порушень, що вимагали б втручання Держенергонагляду, не було виявлено.

З іншої сторони:

28.03.2017р. ОСОБА_4 направив позивачу повідомлення про те, що 24.03.2017р. було виявлено, що вимикачі навантаження 10кв потребують ремонту, а також трансформатор ТМ 400/10 було виявлено виток мастила. На даний час ведуться ремонтні роботи трансформатору ТМ400/10 потужністю 400кВА та вимикачів навантаження 10кВ. По завершенню ремонту устаткування буде повідомлено.

Згідно наданого відповідачем ОСОБА_7 звіту №0117-17 від березня 2017 року, замовник ОСОБА_4, обєкт ТП-29 10/0,4кВ по вул. Гельсінської групи, 14г в м. Бровари, виконаного енерготехнічною лабораторією ТОВ «Енергетичні рішення» - по перевірці технічного стану діючих електроустановок, заземлювачів, ліній електропередачі сумісно з електровимірювальними та випробувальними роботами згідно вимог і норм ПТЕЕС та ПБЕЕС, замовник ФОП ОСОБА_4; Висновок: в результаті випробувань та перевірки технічного стану електрообладнання та електротехнічних мереж ТП-29 10/0,4кВ встановлено, що комутаційна апаратура, а саме ВН (П) -16УЗ ком.№ до експлуатації не придатний.

21.04.2017р. було складено акт комісійного обстеження (у складі в тому числі представників органу місцевого самоврядування) факту припинення електропостачання ПП «Хімпласт» ФОП ОСОБА_4, згідно даного акту причина переривання в електропостачанні: через поломку на ТП-29 - зі слів Онищенка- за відсутністю кошів на терміновий ремонт. На запитання щодо наявності договору з ПАТ «Київобленерго» про спільне використання мереж за яким ПАТ «Київобленерго» відшкодовує власникам витрати по ремонту та експлуатації ТП -29 та мереж ФОП ОСОБА_4 зазначив, що такий договір з ПАТ «Київобленерго» не укладався. Висновок: комісія не змогла встановити дійсні причини відключення електроенергії ПП «Хімпласт», тому рекомендувала вирішити спір у судовому порядку.

24.04.2017р. ОСОБА_4 повторно повідомив письмово позивача про те, що 24.03.2017 р. Броварський підрозділ ПАТ «Київобленерго» безпідставно відключив від електричної енергії технологічну мережу КЛ 10 кВ довжиною 0,25 км від опори № 10 повітряної лінії № 203 10 кВ до трансформаторної підстанції № 29, яка є його власністю. У зв'язку з відключенням технологічної мережі від електричної енергії та зупинки роботи трансформаторів було виявлено, що деякі вимикачі навантаження 10 кВ потребують ремонту, а також з трансформатору ТМ 400/10, потужністю 400 кВА було виявлено виток мастила. Про несправність обладнання відповідальна особа ОСОБА_8 27.03.2017 р. повідомив телефоном диспетчера Броварського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» та застеріг від підключення технологічної електричної мережі ОСОБА_4 до електричної енергії у зв'язку із ремонтними роботами електроустановок та іншого устаткування. Також повторно повідомляв про те, що ведуться ремонті роботи трансформатору ТМ 400/10, потужністю 400 кВА та вимикачів навантаження 10 кВ, по завершенню ремонту устаткування зобов'язався повідомити додатково.

Згідно відомостей з ЄДРПОУ ФОП ОСОБА_4 припинив діяльність 26.04.2017 р., номер запису 5014088

3.05.2017р. за договором дарування ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 ТП-29.

Право власності ОСОБА_5 зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 3.05.2017р.

Згідно ст.509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 525 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України належним є виконання, що відповідає умовам договору, вимогам закону та інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.598 ЦК зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст.614 ЦК - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.617 ЦК - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно ст.631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

Згідност.14 ЦК цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

З наданих доказів встановлено, що відповідач станом на день виникнення спірних правовідносин перебував у договірних стосунках з позивачем, і взаємні права та обовязки сторін були врегульовані укладеним між ними договором від 20.12.2013р. про спільне використання обладнання, належного на праві власності відповідачу, і мета такої спільної діяльності - для забезпечення електричною енергією субспоживачів, яким позивач постачав електричну енергію своїм іншим споживачам за прямими договорами постачання їм електричної енергії, використовуючи лінію електропередачі та інше необхідне обладнання (ТП-29), що належить відповідачу.

З аналізу умов договору встановлено, що договором передбачався обовязок відповідача забезпечити безперешкодний транзит електроенергії через належне йому обладнання. Але даним договором не покладався на відповідача прямий і безумовний його обовязок утримувати і ремонтувати обладнання за власні кошти. За даним договором відповідач фактично надав позивачу право використання його майна для виконання позивачем своїх договірних зобовязань перед іншими споживачами на умовах платності і на умовах несення витрат на утримання такого обладнання. Умови укладеного договору передбачали розроблення певних кошторисів, що сторонами не було реалізовано. Позивач не оспорює, що кошториси не складались, що участі у витратах на ремонт та/або підтримання обладнання - він не ніс.

Встановлено, що в період 17-19 березня 2017р. дійсно трапилась аварія (виток електричної енергії, або порив лінії), через яку спрацювало аварійне відключення електропостачання субспоживачам, приєднаним за однолінійною схемою через ТП-29 (зокрема, ПП «Хімпласт»).

Виходячи з наданих доказів і проаналізувавши як кожний окремо так і у сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не спростував ствердження відповідача про аварію як причину переривання транзиту електричної енергії і відключення електропостачання субспоживачам. Не встановлено вини відповідача у даній аварії і відповідно у припиненні електропостачання через ТП-29. Позивач не довів суду будь-яких протиправних дій відповідача, які б призвели до аварії, або які спричинили відключення постачання чи сприяли цьому, або наявності штучних перешкод з сторони відповідача, - тобто таких дій чи бездіяльності, які б могли розглядатись як незаконні дії відповідача чи такі, що не відповідали умовам укладеного між сторонами договору.

Сам той факт, що трапилась аварія, не спростований, навпаки відповідачем доведений, враховуючи висновки наданого ним технічного звіту. Аварія зафіксована у відповідному журналі, наданому позивачем. Крім того, дана обставина фактично визнається позивачем.

Так само позивач не довів факту створення безпосередньо відповідачем перешкод у передачі (транзиті) електричної енергії ПП «Хімпласт».

24.03.2017р. позивач звернувся до інспекції Держенергонагляду у Київській області з приводу вказаних дій відповідача, але відповіді на дане звернення суду не надано, про результати розгляду даного звернення позивач суду не повідомив. Тому суд виходить з того, що будь-яких порушень, що вимагали б втручання Держенергонагляду, не було виявлено.

Позивач посилається на невиконання відповідачем умов, зазначених у п.1.1, п.1.2, п.2.1.1 договору. Разом з тим, встановлено, що відповідач на виконання умов даного договору з моменту його укладення і до аварії забезпечив технічну можливість передачі (транзиту), тобто виконав умови договору в цій частині. Припинення передачі електричної енергії з причини аварії і як наслідок аварії та аварійного відключення не може розглядатись як порушення умов договору, зокрема, як недотримання відповідачем вимог пунктів 1.1, 1.2, 2.1.1 договору. Натомість встановлено (і позивачем не доведено протилежного), що саме позивач не здійснив будьяких дій на виконання ним вимог п. 1.1 договору в частині сплати вартості послуг власника мереж з утримання мереж спільного використання чи іншої участі у такому утриманні.

При таких обставинах посилання відповідача на те, що аварія сталась не з його вини, і у тому числі і як наслідок недотримання самим позивачем умов договору, заслуговують на увагу.

Позивач посилається на незаконність таких дій відповідача, як невиконання умов п.2.1.2 договору. Але позивач не надав доказів незабезпечення відповідачем підтримання необхідних параметрів якості електроенергії відповідно до Держстандартів на межі балансової належності електромереж. Таких доказів суду не надано і не встановлено, що дані умови договору відповідачем не виконувались до аварії, або що невиконання таких умов призвело до аварії.

Сам факт не допущення на територію не доводить невиконання умов договору і не встановлює вини чи іншої протиправності, незаконності в діях відповідача з приводу виконання договору. Більш того, факт аварії встановлений і також встановлено непридатність обладнання для подальшого використання (враховуючи висновки ОСОБА_7 звіту).

Виходячи виключно з заявлених вимог: про визнання дій відповідача незаконними, - суд не вбачає підстав для їх задоволення. Такі вимоги не обґрунтовані і вказані обставини (незаконність дій відповідача) не встановлена у судовому засіданні. Тому в цій частині вимог у позові слід відмовити.

Також суд погоджується з відповідачем у тому, що в даному випадку використаний позивачем спосіб захисту прав такий як визнання дій фізичної особи (сторони у договірних правовідносинах) незаконними, - не є належним і таким, що передбачений Цивільним та Цивільним процесуальним кодексами.

Також встановлено, що після вказаних подій (аварії і аварійного переривання транзиту електричної енергії через мережі, належні відповідачу), відповідач здійснив відчуження свого майна іншій особі. Той факт, що відчуження відбулось на користь його дружини, не змінює правових наслідків договору про відчуження. За наслідком даного правочину відповідач перестав бути власником обладнання - обєкту спільного використання за договором, укладеним між сторонами від 20.12.2013р.

Таким чином, разом з відчуженням майна і переходом права власності на технологічні електромережі до іншої особи договір згідно п.7.4 договору втратив чинність. А це означає, що з втратою договором чинності, надалі всі зобовязання відповідача перед позивачем, передбачені даним договором, припинились. Тому відсутні підстави для покладення на відповідача обовязку по подальшому забезпеченню технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами відповідно до умов договору про спільне використання технологічних електричних мереж №10-2013-02947/00 від 20.12.2013р., в тому числі і для забезпечення електричною енергією електроустановок ПП «Хімпласт» (друга позовна вимога) .

Позивач не надав доказів наявності у відповідача, зокрема, станом на день подання позову, договірних зобовязань перед позивачем чи перед третіми особами (субспоживачами), які б могли бути розглянуті судом як підстава для покладення на нього вказаного у позовній заяві обовязку.

Суд вбачає слушними посилання відповідача на те, що, поперше, він, не будучи власником вказаного майна, не може бути зобовязаний до вчинення будь-яких дій з цим майном, оскільки на такі дії його не уповноважував новий власник майна; і по-друге, відсутні договірні правовідносини між ним і позивачем на даний час, які б могли бути підставою для покладення на нього обовязку по вчиненню вказаних позивачем дій та/або підставою для покладення на нього зобовязань , передбачених договором, який втратив чинність.

Згідно ст.12 та ст.13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, а також враховуючи, що згідно ст.81 ЦПК на сторони покладено обовязок доказувати ті обставини, на які вони посилаються, зокрема, за даним позовом і за конкретно заявленими позовними вимогами на позивача покладається зобовязання довести наявність підстав (підстави) для визнання дій відповідача незаконними (згідно викладеної позовної вимоги), тобто такими, що не відповідають та/або були вчинені всупереч вимогам конкретної норми закону; зобовязання довести порушення відповідачем умов діючого договору (та/або закону) і наявність підстав для покладення на відповідача обовязку вчинити певну дію.

З наданих доказів не встановлено підстав для визнання дій відповідача незаконними, і також не встановлено підстав для покладення на відповідача обовязку виконувати умови договору після втрати договором чинності, тобто за договором, дія якого припинилась, і відповідно правовідносини за яким, в тому числі договірні зобовязання відповідача, закінчились.

Таким чином, позов в цілому необґрунтований, і в ньому слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 598, 11,14, 6 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_4 про визнання незаконними дій щодо перешкоджання передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами та про зобовязання забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами відповідно до умов договору про спільне використання технологічних електричних мереж №10-2013-02947/00 від 20.12.2013р. для забезпечення електричною енергією електроустановок ПП «Хімпласт» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання учасниками справи апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення. Якщо повне рішення не буде вручене в день його складення, учасник справи має право на поновлення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом 30 днів з дня отримання копії повного рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області безпосередньо, або через Броварський міськрайонний суд Київської області відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повне рішення складене 09 жовтня 2018 року.

Суддя Т.В. Селезньова