Справа № 559/1412/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року місто Дубно Рівненської області

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.

секретаря судового засідання Федчук А.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: вул. Фабрична, 27, м. Дубно Рівненська область) доСятковського СергіяВалентиновича (адреса: вул. Наливайка, 26, м. Дубно Рівненська область) про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 червня 2009 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23 липня 2009 року.

07 жовтня 2009 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було постановлено рішення яким стягнуто з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини, дочки ОСОБА_2 по 350 грн. щомісячно.

Проте з плином часу, цієї суми на даний момент не вистачає на утримання дитини.

Грошові кошти які сплачує ОСОБА_3 не задовольняють потреб дитини та потребують перегляду в судовому порядку з наступних підстав.

Батько дитини окрім мінімальних аліментів які були присуджені судом жодної допомоги дитині не надає. В місяць на дитину та на її розумові, фізичні, моральні потреби та потреби для існування витрачається значна кількість коштів. З моменту стягнення аліментів пройшло 9 років та за даний відрізок часу аліменти не переглядалися та не збільшувалися.

Приблизні витрати на дочку на сьогоднішній час становлять приблизно від 1600 грн. до 2000 грн. щомісяця, тому змушена була звернутись до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявилась, згідно позовної заяви просить справу розглянути без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає у повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що 25 червня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_3 І-ГЮ №024481 від 23 липня 2009 року (а.с.6).

Від вказаного шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ГЮ № 018714.

07 жовтня 2009 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було постановлено рішення, яким стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини, дочки ОСОБА_2 по 350 грн. щомісячно (а.с.5).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років у 2018 році становить (становитиме) від 1860,00 грн до 2027,00 грн на 31.12.2018.

Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я стягувача чи боржника та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду.

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред'явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню.

За змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення по збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред'явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У сукупності наведеного, визнання позову відповідачем, судом визнається необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, аліменти у збільшеному розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258-259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса: вул. Фабрична, 27, м. Дубно Рівненська область) до ОСОБА_3 (адреса: вул. Наливайка, 26, м. Дубно Рівненська область) про збільшення розміру аліментів задоволити.

Збільшити розмір аліментів призначений рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 07 жовтня 2009 року №2-882/09 та стягувати із ОСОБА_3 (адреса: вул. Наливайка, 26, м. Дубно Рівненська область) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: вул. Фабрична, 27, м. Дубно Рівненська область) аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання чинності данного рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Визнати таким, що не підлягає виконанню з дня набрання цим рішенням чинності виконавчий лист № 2-882/09, виданий Дубенським міськрайонним судом Рівненської області 07 жовтня 2009 року.

Дата складення повного судового рішення 11 жовтня 2018 року.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: