Справа №538/957/18
Провадження по справі №6/538/16/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області

У складі: головуючого-судді Бондарь В.А.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лохвиця подання старшого державного виконавця Лукмасло М.М. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно , -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Лукмасло М.М. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся до суду з поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Полтавська область Лохвицький район с.Гамаліївка вулиця Кільцева,24, яке не зареєстровано в установленому порядку.

Подане подання мотивовано тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження ВП 51259924 з виконання вимоги №Ю-145-23 від 07.04.2016 року про стягнення заборгованості з ВТП «Бізнесконтакт» на користь Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області в розмірі 53330,12 грн. Постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 30.05.2016 року відкрито виконавче провадження ВП 51259924 з виконання вимоги №Ю-145-23 від 07.04.2016 року.

Згідно технічного паспорту на громадський будинок, адміністративну будівлю, що знаходиться за адресою: м. Полтавська область Лохвицький район с.Гамаліївка вулиця Кільцева,24, встановлено, що нерухоме майно введено в експлуатацію ВТП «Бізнесконтакт».

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що нерухоме майно, вищезазначена адміністративна будівля не зареєстрована в установленому законом порядку.

При виїзді державного виконавця за адресою: м. Полтавська область Лохвицький район с.Гамаліївка вулиця Кільцева,24 складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12.06.2018 року нерухомого майна, адміністративної будівлі за адресою: м. Полтавська область Лохвицький район с.Гамаліївка вулиця Кільцева,24.

З огляду на положення ч. 4 ст. 50 ЗУ Про виконавче провадження, ст. 377 ЦПК України державний виконавець просить надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно обєкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: за адресою: м. Полтавська область Лохвицький район с.Гамаліївка вулиця Кільцева,24, яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження ВП 51259924 з виконання вимоги №Ю-145-23 від 07.04.2016 року про стягнення заборгованості з ВТП «Бізнесконтакт» на користь Лохвицької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області в розмірі 53330,12 грн. Постановою відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 30.05.2016 року відкрито виконавче провадження ВП 51259924 з виконання вимоги №Ю-145-23 від 07.04.2016 року.

Постановою ВП №51259924 від 12.06.2018 року накладено арешт на нерухоме майно, адміністративну будівлю за адресою: м. Полтавська область Лохвицький район с.Гамаліївка вулиця Кільцева,24.

Обовязковість виконання судового рішення, що набрало законної сили, у визначеному законом порядку ґрунтується на положеннях Конституції України, ст. 14 ЦПК України та на інших нормах законодавства і не може ставитися під сумнів як така.

Примусове виконання чинного судового рішення здійснюється державною виконавчою службою відповідно до законодавства про виконавче провадження. На час відкриття виконавчого провадження був чинним Закон України "Про виконавче провадження" (Закон N 606-XIV), а з 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" (Закон N 1404-VIII). Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією, Законами України та іншими нормативно-правовими актами (ст. 1 Закон N 606-XIV, ст. 1 Закон N 1404-VIII). Верховний Суд України у ряді справ (постанова від 23.04.2014 у справі N 6-26цс14, постанова від 19.08.2014 у справі N 3-56гс14, постанова від 30.03.2016 у справі N 6-2411цс15 та ін.) сформулював правові позиції, за змістом яких виконання рішення суду є невідємною стадією процесу правосуддя, виконавче провадження є сукупністю дій і правовідносин, урегульованих законами та іншими нормативно-правовими актами, які в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до закону. Тобто, дії, що вчиняються під час виконавчого провадження, є за своєю правовою природою процесуальними, тому з урахуванням положень ст. 2 ч. 3 ЦПК України відповідні правовідносини повинні регулюватися нормативними актами, чинними на час вчинення певної процесуальної дії.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України та Закону України "Про міжнародне приватне право", провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ст. 2 ч. ч. 1, 3 ЦПК України).

Боржник є стороною виконавчого провадження. Боржник у виконавчому провадженні має право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, брати участь у діях, повязаних із примусовим виконанням відповідного рішення, заявляти клопотання та діяти в інший законний спосіб на захист і реалізацію своїх прав (ст. 15 ч. ч. 1, 2, ст. 16 ч. 2, ст. 19 ч. 1 та інші норми Закону N 1404-VIII). Відповідні права має учасник цивільного процесу (ст. ст. 26-31 та інші норми ЦПК України). Серед іншого, сторони виконавчого провадження вправі укласти мирову угоду в процесі виконання рішення (ст. 19 ч. 2 Закону N 1404-VIII, ст. 372 ЦПК України).

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації; звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, при цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику, в останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник; у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно (ст. 48 ч. 1, ст. 50 ч. ч. 1, 4 Закону N 1404-VIII). Тож примусова реалізація нерухомого майна є елементом (складовою) процедури звернення стягнення на майно.

Відповідно до ст. 440 ч. ч. 10, 11 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця; суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Отже, порядок розгляду цього питання передбачає певні особливості та винятки із загальних правил, встановлених ЦПК України, щодо участі в процесі відповідних осіб, проте, не забороняє та не виключає можливості такої участі, відкладення розгляду питання, одержання додаткових даних і документів, якщо це вимагається за обставинами справи.

Судом у повній мірі було дотримано принцип відкритості, позаяк про розгляд подання повідомлялося державного виконавця то сторін виконавчого провадження. Проте ні державний виконавець, ні сторони виконавчого провадження на розгляд подання не зявилися.

Вирішуючи питання про обґрунтованість та під ставність подання суд зазначає, що не всі обставини зазначені у поданні підтверджені належними доказами.

Так, у поданні та доданих зазначено, що в процесі виконання, державним виконавцем постановою ВП №51259924 від 12.06.2018 року накладено арешт на нерухоме майно, адміністративну будівлю, розташованої за адресою: м. Полтавська область Лохвицький район с.Гамаліївка вулиця Кільцева,24, проте доказу на підтвердження даної обставини матеріали подання не містять.

Не містить подання і доказів призначення державним виконавцем експерта для участі у виконавчому провадженні.

Крім цього, з матеріалів подання вбачається, що виконавче провадження відкрито 30.05.2016 року.

Разом з тим, виконавцем взагалі не дано належної оцінки та не зясовано обставини щодо права власності на вищезазначене нерухоме майно ВТП «Бізнесконтакт». Не зрозумілим є також чи даний обєкт нерухомості, на який просить надати дозвіл на звернення існує взагалі, оскільки представник боржника зазначає, що така будівля не зареєстрована в установленому законом порядку.

Також спірним є належність даного обєкту боржнику, з огляду на зміст доданих до подання письмових доказів.

Так згідно інформаційної довідки від 23.06.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що нерухоме майно, адміністративна будівля, розташованої за адресою: м. Полтавська область Лохвицький район с.Гамаліївка вулиця Кільцева,24 належить на праві комунальної власності Територіальній громаді в особі Токарівської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

Матеріали подання взагалі не містять жодних доказів на підтвердження належності ВТП «Бізнесконтакт» об'єкту нерухомості, а саме адміністративної будівлі, розташованої за адресою: м. Полтавська область Лохвицький район с.Гамаліївка вулиця Кільцева,24.

Отже, державний виконавець просить суд надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, належність якого боржнику жодним чином не доведено.

Крім цього, згідно прохальної частини подання державний виконавець просить надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно адміністративну будівлю, розташовану за адресою: м. Полтавська область Лохвицький район с.Гамаліївка вулиця Кільцева,24, яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 377 ЦПК України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке зареєстроване в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, виходячи з логічного тлумачення ст. 440 ЦПК України, за наявності правових підстав, суд звертає стягнення на майно.

Проте, державний виконавець, посилаючись на ст. 440 ЦПК України просить надати дозвіл на звернення стягнення.

Звернення стягнення та надання дозволу на звернення стягнення не є тотожними поняттями.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що подання безпідставне , що ґрунтується на припущеннях та не відповідає вимогам закону і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Лукмасло М.М. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя ОСОБА_2