_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5141/17
Провадження № 2/520/2187/18
УХВАЛА

25.09.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання недійсним договору іпотеки, частково недійсними договорів відступлення прав за договорами іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

04.05.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій позивач просить суд:

- в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/79790/74/87536 від 28.12.2007 року, яка станом на 24.01.2017 року складає 1575521,84 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 43062949,12 гривень, звернути стягнення на предмети іпотеки, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 285,2 кв.м., жилою площею 74,1 кв., та земельна ділянка, площею 0,0500 га, на якій розташований вказаний житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, які належать ОСОБА_2 на праві власності, яке виникло на підставі рішення суду 520/12709/15-ц ухваленим Київським районним судом м. Одеси, шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та надати право Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль», на продаж будь-якій особі покупцеві за ціною встановленою на підставі оцінки суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та надати право Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» на проведення усіх дій пов'язаних із реалізацією предмета іпотеки, в тому числі на виготовлення, оригіналів, дублікатів, копій правовстановлюючих документів та технічної документації;

- стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 1600,00 гривень.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 12.05.2017 року відкрито провадження по справі на підставі вищевказаної позовної заяви та призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання.

Під час проведення попереднього судового засідання 27.09.2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3, про визнання іпотечного договору недійсним, в якій ОСОБА_2 просить суд:

- у позові ПАТ «Райффайзен банк Аваль» про звернення стягнення на предмет іпотеки, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити;

- визнати недійсним іпотечний договір, укладений 28.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відповідно до якого остання передала в іпотеку житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 285,2 кв.м. та земельну ділянку площею 0,05 га., на якій розташований вказаний житловий будинок, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати запис у Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером обтяження №6351689 від 28.12.2007 року, зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П., здійснений на виконання іпотечного договору №2789 від 28.12.2007 року, щодо домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке в цілому складається з житлового будинку, загальною площею 285,2 кв.м., жилою площею 74,1 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,05 га.

Судом 04.10.2017 року було ухвалено прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 про визнання іпотечного договору недійсним до спільного розгляду з первісною позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також під час проведення попереднього судового засідання, представник позивача за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надав до суду клопотання про призначення судової будівельно-оціночної експертизи, в якому просить суд призначити по справі судову будівельно-оціночну експертизу, проведення якої призначити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 04.10.2017 року призначено по цивільній справі №520/5141/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3, про визнання іпотечного договору недійсним - судову будівельно-оціночну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на час проведення якої провадження по цивільній справі №520/5141/17 - зупинено.

17.05.2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшли з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали цивільної справи №520/5141/17, разом з листом про неможливість проведення експертизи, а також у зв'язку з несплатою представником Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» рахунку за проведення експертного дослідження.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 18.05.2018 року поновлено провадження по цивільній справі №520/5141/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3, про визнання іпотечного договору недійсним та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

За час перебування матеріалів справи в Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, 06.02.2018 року до суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони по справі - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником.

З наданих до суду документів, судом встановлено, що в цій справі позивачем та відповідачем за позовом ОСОБА_2, є - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль».

Між сторонами в цій справі виник спір стосовно предмета іпотеки, за іпотечним договором від 28 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П., зареєстрованого в реєстрі за №2789, укладеного в свою чергу в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №014/79790/74/87536 від 28 грудня 2007 року, а саме стосовно нерухомого майна:

- житлового будинку, загальною площею 285,2 кв.м., житловою площею 74,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101;

- земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,05 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101.

З наданих до суду документів судом також встановлено, що 20 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» (ПАТ «КГБ») укладено договір відступлення права вимоги № 114/52, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/79790/74/87536 від 28 грудня 2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 перейшло до ПАТ «КІБ».

Крім того, 20 грудня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КІБ» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки що посвідчено Юдіним М.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим за № 918, відповідно до якого право Іпотекодержателя за Іпотечним договором б/н, який було укладено 28 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3, посвідченим Левенець Т.П. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованим за № 2789, перейшло до ПАТ «КІБ».

20 грудня 2017 року між ПАТ «КІБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») укладено договір відступлення права вимоги № 114/52-ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/79790/74/87536 від 28 грудня 2007 року перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

20 грудня 2017 року між ПАТ «КІБ» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, що посвідчено Юдіним М.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованим за № 920, відповідно до якого право іпотекодержателя за договором іпотеки перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

У зв'язку з чим, судом встановлено, що правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/79790/74/87536 від 28 грудня 2007 року, в забезпечення виконання умов якого було укладено спірний іпотечний договір від 28 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П., зареєстрований в реєстрі за №2789, є - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» ().

На підставі викладеного 22 червня 2018 року судом постановлено ухвалу, якою замінено позивача по справі та відповідача за позовомОСОБА_2 - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, оф.32., ) по цивільній справі №520/5141/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3, про визнання іпотечного договору недійсним.

20 червня 2018 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 надала до суду уточнену зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» , про визнання недійсним договору іпотеки, частково недійсними договорів відступлення прав за договорами іпотеки.

22 червня 2018 року судом було ухвалено прийняти до розгляду вказану уточнену зустрічну позовну заяву ОСОБА_2

10 вересня 2018 року судом було ухвалено закрити підготовче судове провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

24 вересня 2018 року до суду надійшло клопотання від представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про закриття провадження по цивільній справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, а саме у зв'язку з відсутністю предмета спору в цій справі.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 25 вересня 2018 року заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_8 про закриття провадження по справі - задоволено. Провадження по цивільній справі №520/5141/17 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки - закрито. Продовжено розгляд цивільної справи за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання недійсним договору іпотеки, частково недійсними договорів відступлення прав за договорами іпотеки, в загальному позовному провадженні в порядку цивільного судочинства передбаченого ЦПК України.

В судовому засіданні 25 вересня 2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» також заявив клопотання про закриття провадження по цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання недійсним договору іпотеки, частково недійсними договорів відступлення прав за договорами іпотеки, на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, а саме у зв'язку з відсутністю предмета спору в цій справі.

Представник відповідача за зустрічним позовом в обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що згідно іпотечного договору, укладеного 28.12.2007 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П., зареєстрованого в реєстрі за №2789, ОСОБА_3 передала в іпотеку банку нерухоме майно: земельну ділянку, площею 0,05 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_2, та житловий будинок, загальною площею 285,2 кв.м., житловою площею 74,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, іпотекодержателем якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

З інформаційної довідки №12118277 від 19.04.2018 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право власності на вказане нерухоме майно, на підставі зазначеного іпотечного договору, тобто звернуло стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку.

Відповідно до п.6.2 іпотечного договору, право іпотеки та відповідно і цей договір, припиняє чинність у разі набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором права власності на предмет іпотеки.

У зв'язку з чим, представник відповідача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вважав, що оскільки ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернуто стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку, то договір іпотеки від 28.12.2007 року вважається припиненим, а оспорювання та визнання недійсним припиненого договору є не можливим, тому за зустрічним позовом відсутній предмет спору, у зв'язку з чим провадження по справі за позовом ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вважав його не обґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об'єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Об'єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини.

Види об'єктів цивільних прав визначені ст. 177 ЦК України.

Коло правовідносин, які можуть виникати щодо того чи іншого об'єкту цивільних прав ЦК України не обмежено.

Тобто, учасники правовідносин можуть вступати у будь-які правовідносини щодо певного об'єкту цивільних правовідносин, не заборонені і не обмежені законом.

Зміст таких правовідносин є досить широким та становить усі права та обов'язки їх учасників, визначені договором та законодавством.

Предмет спору не є тотожним предмету позову, яким є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті.

Предметом позову є позовні вимоги.

Предмет спору - є достатньо простим для визначення (з'ясування) та станом на момент виникнення спору є таким, що фактично існує та не може бути заперечений сторонами.

Правове значення категорії предмет спору і пов'язані із цим правові наслідки на час розгляду справи чітко визначені ЦПК України, саме із нею процесуальний закон пов'язує закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України (відсутність предмету спору, а не предмету позову).

Судом встановлено, що між сторонами за зустрічним позовом виник спір стосовно нерухомого майна: земельної ділянки, площею 0,05 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_2, та житлового будинку, загальною площею 285,2 кв.м., житловою площею 74,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, оскільки, як стверджує позивачка, ОСОБА_3 не мала правових підстав для розпорядження вказаним майном, а тому не мала права на передання зазначеного майна в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за іпотечним договором від 28.12.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П., зареєстрованим в реєстрі за №2789. Як стверджує ОСОБА_2, вона є законним власником зазначеного нерухомого майна, не була стороною іпотечного договору та не передала нерухоме майно в іпотеку, тому просить суд визнати вказаний договір недійсним, у зв'язку з чим 27 вересня 2017 року звернулась до суду з зустрічним позовом.

Під час розгляду справи, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило право вимоги за кредитним договором № 014/79790/74/87536 від 28 грудня 2007 року, в забезпечення виконання умов якого було укладено спірний іпотечний договір від 28 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П., зареєстрований в реєстрі за №2789,- Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

На підставі викладеного 22 червня 2018 року судом постановлено ухвалу, якою замінено позивача по справі та відповідача за позовомОСОБА_2 - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» по цивільній справі №520/5141/17.

Судом також встановлено, що з інформаційної довідки №12118277 від 19.04.2018 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право власності на вказане нерухоме майно, на підставі зазначеного іпотечного договору, тобто звернуло стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку.

Відповідно до п.6.2 спірного іпотечного договору від 28.12.2007 року, право іпотеки та відповідно і цей договір, припиняє чинність у разі набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором права власності на предмет іпотеки.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Однак суд зазначає, що представником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надано до суду доказів на підтвердження того, що відомості про припинення іпотеки були зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_2 заявлені вимоги про визнання недійсним іпотечного договору від 28.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П., зареєстрованого в реєстрі за №2789, як не сторони правочину, а заінтересованої особи.

Правочин - правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб'єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону.

Недійсність правочину виникає через те, що дія схожа на правочин, але за своєю суттю не відповідає його характеристикам. Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Отже визнання правочину недійсним, приводить сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що підстави, які свідчать про припинення правочину, а саме виконання умов договору сторонами, не є підставами для виключення можливості оспорювання такого договору заінтересованою стороною з підстав недійсності, оскільки визнання правочину недійсним, приводить сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину.

Крім того судом враховується, що позивачем ОСОБА_2 заявлені вимоги щодо визнання спірного іпотечного договору недійсним, стороною якого вона не була, а отже свідчить про наявність спору в цій справі, в якому заінтересована особа звертається за захистом своїх майнових прав та інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В ряді рішень Європейського Суду з прав людини було надано трактування цього права. Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 36; NunesDias v. Portugal (Нун'єшДіаш проти Португалії). Правила, що стосуються предмета спору чи застосування цих правил, не повинні перешкоджати сторонам у отриманні доступного судового захисту (MiragallEscolano v. Spain (МіраґальЕсколано та інші проти Іспанії); ZvolskyandZvolska v. theCzechRepublic (Звольський та Звольстка проти Чехії), § 51).

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доповнюючи положення про те, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, у ст. 16 ЦК міститься досить широкий перелік засобів захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема одним із них є визнання правочину недійсним.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає посилання представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» щодо відсутності спору в цій справі з підстав того, що спірний договір іпотеки є припиненим, а тому відсутні підстави для його визнання недійсним з боку позивача не обґрунтованими, такими, що не знайшли правового підтвердження, а також суд вважає, що у даному випадку закриття провадження по справі з цих підстав обмежить право позивача на доступ до суду за захистом своїх прав та інтересів, що в свою чергу є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв'язку з чим суд дійшов до переконання що заява представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки, частково недійсними договорів відступлення прав за договорами іпотеки, підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.255, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Комерційний Індустріальний банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання недійсним договору іпотеки, частково недійсними договорів відступлення прав за договорами іпотеки - залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення по справі оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено - 01 жовтня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.