Справа № 234/5261/18
Провадження № 2/234/2009/18
01 жовтня 2018 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
в складі головуючого судді Чернобай А.О.,
секретар судового засідання Науменко А.Е.,
справа №234/5261/18,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що 10 листопада 2007 року між донькою позивачки ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від шлюбу у них народилася донька- ОСОБА_5. В березня 2009 року донька припинила шлюбні відносини з відповідачем, оскільки між ними постійно виникали сварки та конфлікти на побутовому грунті. Крім того, відповідач зловживав спиртними напоями, нехтував сім'єю. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, донька разом із онукою переїхали жити до позивачки. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 22.09.2011 року шлюб між ними було розірвано. В листопада 2014 року у зв'язку із антитерористичною операцією донька була вимушена покинути м. Донецьк та переїхала жити до м. Краматорська, де разом із донькою ОСОБА_5 стала на облік як внутрішньо переміщена особа. В 2016 році донька захворіла на онкологію, у зв'язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_12 року померла. З моменту переїзду доньки до м. Краматорська відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, не цікавився її долею, життям. Хоча мав таку можливість, бо отримує пенсію та працює. Така бездіяльність відповідача свідчить про його байдужість до своєї доньки. Після смерті доньки, онука позивачки проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Вважає, що відповідач самоусунувся від виховання своєї доньки. Позивачка просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, у відношенні його малолітньої доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання онуки ОСОБА_5 у розмірі ? частки його заробітку до повноліття дитини.
Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, через оголошення на веб-сайті Судової влади України. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзив на позовну заяву не надав.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Краматорської міської ради у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовом погодилась та надала висновок органу опіки та піклування Краматорської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його доньки ОСОБА_5.
Відповідач на підставі п. 11 ст. 128 ЦПК України був повідомлений через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час, і місце розгляду справи.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв за одночасним існуванням таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирiшення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд,
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У відповідності до пунктів 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов'язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.
Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання та інше, але ж не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року (з послідуючими змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідним медичним висновком.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Вимоги ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.
Згідно вимог ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
Виходячи із змісту ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3----2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася ОСОБА_5, батьками у свідоцтві про народження дитини записано: батько- ОСОБА_2 мати- ОСОБА_3 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7).
Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 22.09.2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. (а.с. 12)

Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 22.09.2011 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки- ОСОБА_5 у розмірі ? частини від всіх доходів батька, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 13)

Як вбачається із повідомлення в.о. начальника Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за даними системи, у пролетарському відділі державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з 20.20.2011 року перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1397 від 22.09.2013, виданого Пролетарським районним судом м. Донецька, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, у розмірі ? частини усіх доходів на утримання неповнолітньої дитини. 10.11.2014 року державним виконавцем прийнято рішення щодо повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 9 ч.1 ст. 47 Закону України «про виконавче провадження» (а.с. 14)

Згідно довідки від 14.11.2014 року № 1426/3436, ОСОБА_3 разом з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, була взята на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, постійно проживала у АДРЕСА_1 і перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2. (а.с. 6)

Згідно довідки від 10.12.2014 року № 1426/17196 ОСОБА_1, перемістилася з АДРЕСА_1 та була взята на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.5)

ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_3 померла в м. Краматорську Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3. (а.с. 8)

Із характеристики складеною директором Краматорської ЗОШ І-ІІІ ст. №2, ОСОБА_5 навчається у 3-а класі. Вихованням та навчанням займалися мати, ОСОБА_3, та її бабуся ОСОБА_1. Батько ОСОБА_5, ОСОБА_2, не брав участі у вихованні та навчанні дитини, з донькою контакт не підтримував. Не відвідував батьківські збори, не приходив до школи, не спілкувався із учителем та адміністрацією школи. На даний момент ОСОБА_5 продовжує мешкати разом із бабусею, ОСОБА_1, яка повністю опікується навчально-виховною діяльністю онуки (а.с.10)

Як вбачається із характеристики, наданої директором ДЮКФП № 2, ОСОБА_5 займається у гуртку оздоровчої гімнастики з вересня 2015 року. Дівчинка проживала разом із мамою та бабусею. На даний час ОСОБА_5 проживає з бабусею ОСОБА_1 (а.с. 11)

Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, орган опіки вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6. (а.с. 56-58)

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами документів та доказів.

Обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вважає доведеними у судовому засіданні, оскільки відповідач ОСОБА_2самоусунувся від підготування малолітньої дитини до самостійного життя, не спілкується з донькою в необхідному обсязі, не створює умов для її усестороннього розвитку, не проявляє інтересу до її життя, потребам, здоров'ю, не надає донці матеріальної допомоги. Відповідач не виявляє інтересу до внутрішнього світу малолітньої доньки, не створює умов для отримання нею освіти. Дійсно, така поведінка відповідача не відповідає вимогам Закону.

Враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків, самоусунувся від виховання та утримання дитини, долею доньки, життям та здоров'ям не цікавиться, не турбується про її майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, чим наносить шкоду психічному та фізичному здоров'ю дитини, у зв'язку з чим позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки доходу відповідача до її повноліття, слід задовольнити.

Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги те, що позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80коп.

Керуючись ст. ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 - 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 164, 166 СК України, Конвенцією про права дитини, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа- орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, який народився у м. Донецьк, проживає за адресою: АДРЕСА_3, у відношенні його малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, який народився в м. Донецьк, проживає за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, яка народилася в м. Маріуполь Донецької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання онуки- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_13 року

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, який народився в м. Донецьк, проживає за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й віддруковано в одному екземплярі.

Суддя: