Справа № 362/4885/18
Провадження 2/362/2251/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2018 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області, у складі головуючого судді Кравченко Л.М., за участі секретаря судового засідання - Сілецької М.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову-,

В С Т А Н О В И В :

06.09.2018 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна зяява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними.

Предметом позову є довіреність, посвідчена 16.04.2010 р. приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, згідно якої ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 на дарування власної 1/3 частки квартири ОСОБА_4, яка знаходиться за адресою: Київська обл., м. Васильків, в/м 11, б. 4, кв. 1 та договір дарування частини квартири, посвідчений 15.05.2010 р. приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6, згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дарують ОСОБА_4 2/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: Київська обл., м. Васильків, в/м 11, б. 4, кв. 1, - в частині дарування ОСОБА_1 своєї частки належної йому на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4.

18.09.2018 р. позивач подав до суду заяву про забезпечення позову у даній справі, а саме накласти арешт на, квартиру під номером 1, загальною площею 69,9 кв. м., житловою площею 44,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: Київська область, місто Васильків, Військове містечко 11, будинок 4, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, реєстраційний номер майна 14845349.

Необхідність накладення арешту обґрунтовує тим, що нещодавно позивач побачив оголошення про продаж квартири, що розташована за адресою: Київська обл., м. Васильків, в/м 11, б. 4, кв. 1, 1/3 якої належить заявникові на праві приватної спільної часткової власності. Останній по фотографіям, що розміщені на сайті вищезазначеного агентства нерухомості, впізнав свою квартиру, меблі, предмети побуту тощо.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до суду з позовом про ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними.

Позов обґрунтований тим, що позивачу належить 1/3 частка квартири належала на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Васильківською міською радою 23.05.2006 року на підставі розпорядження від 11.04.2006 року, а також на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, виданого Васильківською міською державною нотаріальною конторою Київської області 05.10.2007 року, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно у КП Київської обласної ради «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 02.03.2010 року.

Вищевказані документи разом з паспортом громадянина України та ідентифікаційним номером заявник залишив удома, у спірній квартирі, де також мешкали та були співвласниками його батько, ОСОБА_4, третя особа, та рідний брат. Заявник певний час перебував на заробітках та тимчасово проживав за межами України. Повернувшись на територію України, на відсутність документів не звернув уваги, паспорт та ідентифікаційний номер забрав, переїхавши проживати до цивільної дружини. Про факт укладення договору дарування та довіреності батько або інші обізнані особи заявнику не повідомляли.

Згідно інформаційної довідки № 135362934, сформованої 23.08.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, що підтверджується 10:41:58 (наявна в додатках до заяви). Згідно цієї довідки власником спірної квартири зазначено ОСОБА_4, тобто батька заявника.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

За таких обставин, враховуючи наявність спору між сторонами та вагомість доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник відповідає заявлений позовним вимогам, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову-, про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру під номером 1, загальною площею 69,9 кв. м., житловою площею 44,4 кв. м., яка знаходиться за адресою: Київська область, місто Васильків, Військове містечко 11, будинок 4, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, реєстраційний номер майна 14845349.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк предявлення рішення до виконання - протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М.Кравченко.