Справа №478/1475/18 Пров. №2/478/481/2018
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
17 жовтня 2018 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі,
Головуючого судді Томашевського О.О.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши в загальному провадженні, у відкритому судовому засіданні, в смт. Казанка, цивільну справу № 478/1475/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від обовязку утримувати матір, -
ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про звільнення від обовязку утримувати матір.
Позовна заява обґрунтовується тими обставинами, що відповідач ОСОБА_3 є матірю позивача - ОСОБА_2 та в лютому 1994 року покинула її та її рідну, на той час, малолітню сестру, залишивши їх фактично виживати.
Будь-якої інформації щодо місця знаходження своєї матері позивач протягом 17 років не володіла. Мати не повідомляла про своє місце перебування, не виявляла бажання спілкуватися, не надавала жодної матеріальної допомоги, ухилялась від виконання своїх батьківських обовязків.
В 2011 році відповідач повернулася до позивача, та вони почали проживати спільно, але через напруженні відносини, сварки та зловживанням відповідачем алкогольними напоями, відповідач переїхала до своєї рідної сестри.
Від своєї сестри, відповідач знову без будь-яких повідомлень та пояснень виїхала в невідомому напрямку та повернулась через 7 років. Відразу почала влаштовувати скандали, сварки, погрози на адресу позивача. Через зловживання алкогольними напоями, відповідач опинилась в лікарні, де перебувала на момент предявлення позову позивачем.
Враховуючи наведене, позивач просила суд: звільнити її від обовязку утримувати матір ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Ухвалою суду від 26.09.2018 року провадження у справі відкрито. Призначено підготовче засідання.
В підготовче судове засіданні сторони не прибули. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач надала суду заяву, якою позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила їх також задовольнити. Розгляд справи просила проводити без її участі.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися до зали судового засідання.
Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.
Позивач - ОСОБА_2 народилась 25.12.1973 року. Згідно копії свідоцтва (повторно виданого) про народження позивача серії І-ФП від 04.09.2018 року, в графі мати зроблено запис: ОСОБА_4. Доказів щодо зміни прізвища відповідачем суду надано не було.
27 жовтня 1995 року, позивач уклала шлюб, в результаті чого змінила своє прізвище на «Борейко».
Згідно з довідкою Казанківської селищної ради від 02.09.2018 року № 96/03-19/01, позивач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та до складу її сімї входять чоловік, син та дочка.
Відповідач ОСОБА_3 народилась 17.08.1955 року, що встановлено судом із наданої копії паспорту серії ЕР 419656 виданого Казанківський РВ УМВС України в Миколаївській області 06.06.2011 року. На сторінці 11 паспорту визначено, що відповідач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Як вбачається з акту підтвердження на предмет фактичного проживання від 30.08.2018 року, ОСОБА_3 не проживала в смт. Казанка з 1994 року по 2011 рік. Потім в 2011 році вона також виїхала та повернулась на момент складання акту.
З акту вбачається, що ОСОБА_3 залишила малолітніх дітей без нагляду і зникла. Діти виховувались самостійно, без підтримки матері.
Вирішуючи спірні правовідносини даної цивільної справи суд враховує наступне.
Так, ст.51 Конституції України закріплено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Згідно зі ст.204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обовязку утримувати матір, батька та обовязку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків.
Згідно з ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За розясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.
Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження про задоволення позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.202-206 СК України, ст.ст.141, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано суддею: 17 жовтня 2018 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_5