Постанова

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 627/908/15-ц

провадження № 61-6358 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С., Лесько А. О., Пророка В. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Фаловської І.М.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_6,
відповідач-Публічне акціонерне товариство «Харківгаз»,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Харківської області в складі колегії суддів: Кіпенка І. С., Кіся П. В., Хорошевського О. М. від 26 липня 2016 року.

Встановив:

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз») про захист прав споживача, визнання незаконними дій та актів, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовна заява ОСОБА_6 мотивована тим, що 24 жовтня 2012 року між нею, як споживачем послуг з газопостачання та ПАТ «Харківгаз», як виконавцем послуг, було укладено договір про надання послуг з газопостачання № 13798 за умовами якого відповідач зобов'язався постачати позивачеві газ для використання в побуті, а ОСОБА_6 зобов'язалася оплачувати його вартість.

Для обліку поставленого газу в будинку АДРЕСА_1, де проживає позивач, працівниками Краснокутської дільниці ПАТ «Харківгаз» було встановлено газовий лічильник типу МКМ G-6, заводський № 8934173. 07 травня 2015 року, як стверджує ОСОБА_6, працівниками ПАТ «Харківгаз» по відношенню до неї здійснено незаконні дії, а саме незаконно демонтовано газовий лічильник, встановлено трубний шаблон замість іншого газового лічильника, пошкоджено демонтований газовий лічильник, з порушеннями складено акти і експертизи, безпідставно нараховані збитки.

На підставі наведеного ОСОБА_6 просила суд: визнати незаконними дії Зміївської філії ПАТ «Харківгаз» щодо виявлення порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання в будинку АДРЕСА_1; визнати незаконним акт про виявлені порушення від 07 травня 2015 року (без номера) складений представником Краснокутської дільниці Зміївської філії ПАТ «Харківгаз»; визнати незаконними дії Зміївської філії ПАТ «Харківгаз» щодо демонтажу лічильника газу типу МКМ G-6 заводський № 8934173 з показами 86478 куб. м.; визнати незаконним акт демонтажу лічильника газу типу МКМ G-6 заводський № 8934173 з показами 86478 куб. м. в будинку АДРЕСА_1 від 07 травня 2015 року (без номера); визнати незаконними дії ПАТ «Харківгаз» щодо проведення експертизи лічильника газу МКМ G-6 заводський № 8934173 з показами 86478 куб. м.; визнати незаконним акт експертизи лічильника газу від 15 травня 2015 року № 235, складеним комісією ПАТ «Харківгаз» спільно з Державним підприємством «Харківський регіональний центр науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (далі - ДП «Харківстандартметрологія») щодо експертизи лічильника газу типу МКМ G-6 заводський № 8934173; визнати недійсним розрахунок вартості робіт, пов'язаних з проведенням експертизи, демонтажем, транспортуванням та монтажем, ремонтом або встановленням нового лічильника газу за травень 2015 року на суму 1 323,71 грн та розрахунок збитків завданих споживачем внаслідок порушення Правил надання послуг з газопостачання в розмірі 51 687,28 грн; зобов'язати Зміївську філію ПАТ «Харківгаз» встановити новий лічильник газу за адресою: будинок АДРЕСА_1, а в разі встановлення лічильника газу споживачем до розгляду справи судом, зобов'язати Зміївську філію ПАТ «Харківгаз» повернути позивачеві кошти в сумі вартості робіт по встановленню нового лічильника.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 07 червня 2016 року позов задоволено частково. Визнано незаконними дії Зміївської філії ПАТ «Харківгаз» щодо демонтажу лічильника газу типу МКМ G-6 заводський № 8934173 з показами 86478 куб. м. Визнано незаконними дії ПАТ «Харківгаз» щодо проведення експертизи лічильника газу МКМ G-6 заводський № 8934173 з показами 86478 куб. м. Визнано недійсним розрахунок вартості робіт, пов'язаних з проведенням експертизи, демонтажем, транспортуванням та монтажем, ремонтом або встановленням нового лічильника газу за травень 2015 року на суму 1 323,71 грн та розрахунок збитків завданих споживачем внаслідок порушення Правил надання послуг з газопостачання в розмірі 51 687,28 грн. Зобов'язано Зміївську філію ПАТ «Харківгаз» встановити новий лічильник газу за адресою: будинок АДРЕСА_1. В іншій частині вимог позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем належним чином обґрунтовано і доведено вимоги позову в частині визнання незаконними дій з демонтажу і експертизи лічильника, та нарахуванню збитків, у частині зобов`язання встановити новий лічильник (похідна вимога), оскільки акт на підставі якого відбувся демонтаж газового лічильника позивача складено з численними порушеннями. Крім того, суд першої інстанції встановив, що під час демонтажу та транспортування лічильника газу працівниками відповідача до місця проведення експертизи та під час проведення експертизи газового лічильника було порушено вимоги Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246, Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619. Також районний суд встановив, що при розрахунку збитків відповідачем безпідставно взято за основу розрахунків площу 89 кв. м., оскільки загальна площа будинку АДРЕСА_1 складає 62,4 кв. м., а житлова 32,3 кв. м.

Відмовляючи в позові в частині вимог про визнання незаконними актів виявлення порушень та проведення експертизи, суд першої інстанції керувався тим, що зазначені документи лише констатують певні факти та обставини але при цьому не мають імперативної дії.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2016 року рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 07 червня 2016 року скасовано і ухвалено у справі нове рішення про відмову в позові. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Харківгаз» понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 268 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції припустився помилки, вважаючи, що дії працівників відповідача, якими обґрунтовано підстави і вимоги позову ОСОБА_6 Не відповідають вимогам чинного законодавства. За відсутності порушень вимог закону в цьому випадку, апеляційний суд дійшов висновків про безпідставність позовних вимог позивача. Ще апеляційний суд встановив, що позовні вимоги про оскарження дій ПАТ «Харківгаз» щодо нарахування плати за використаний природний газ та збитків у зв'язку порушенням Правил надання населенню послуг з газопостачання в частині несанкціонованого відбору природного газу, які є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_6 просить скасувати рішення Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2016 року і залишити в силі рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 07 червня 2016 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції розглянув справу поверхнево та допустив ухвалення нового рішення у справі, яке ґрунтується на припущеннях, оскільки апеляційний суд свої висновки про безпідставність позову обґрунтував доказами, які в матеріалах справи відсутні. Крім того, апеляційний суд не надав належної правової оцінки підставам і вимогам позову, а тому помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2016 року, крім іншого, відкрито касаційне провадження у справі, роз'яснено сторонам у справі право на подання заперечення на касаційну скаргу.

Правом на подання заперечення (відзиву) на касаційну скаргу сторони у справі не скористалися.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

06 лютого 2018 року справу передано на розгляд Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24 жовтня 2012 року між ОСОБА_6 і ПАТ «Харківгаз» укладено договір про надання послуг з газопостачання № 13798 (газопостачання будинку позивача АДРЕСА_1). Для обліку поставленого газу в цьому будинку був встановлений газовий лічильник типу МКМ G-6, заводський № 8934173.

07 травня 2015 року до позивача прибув працівник Краснокутської дільниці ПАТ «Харківгаз» та виявив у ході перевірки газового лічильника ознаки зняття мастичних пломб або порушення повірочного тавра, що підтверджується актом про виявлені порушення від 07 травня 2015 року (а. с. 12, 51). З цієї причини лічильник газу типу МКМ G-6 заводський № 8934173 було демонтовано, а замість нього встановлено трубний шаблон, що підтверджується актом про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 07 травня 2015 року (а. с. 13, 52).

Відповідно до акту № 235 експертизи лічильника газу від 15 травня 2015 року (а. с. 14, 53) комісією ПАТ «Харківгаз» спільно з ДП «Харківстандартметрологія» проведено експертизу лічильника газу типу МКМ G-6, заводський № 8934173. Висновком комісії виявлено втручання в газовий лічильник, а саме механічне пошкодження пломби заводу - виробника (відсутність контрольних вусиків), існує доступ до відлікового механізму, механічне пошкодження корпусу (скла) відлікового механізму, механічні пошкодження колес та трибів відлікового механізму. Це підтверджується актом від 15 травня 2015 року № 235 (а. с. 14, 53). Того ж дня ДП «Харківстандартметрологія» видано довідку № ХР/235Е про непридатність засобу вимірювальної техніки з підстави механічного пошкодження пломби заводу-виробника (відсутність контрольних вусиків) (а. с. 62).

В зв`язку з переліченими обставинами 22 травня 2015 року ПАТ «Харківгаз» проведено розрахунки суми збитків, яка склала 51 626,19 грн та розрахунок нарахувань за спожитий природний газ на суму 5 460,97 грн (а. с. 56,58).

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються статтею 714 Цивільного кодексу України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила), Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення), Типовим договором про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року № 938 (далі - Типовий договір), Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 28 жовтня 2014 року № 184 (далі - Порядок) (тут і далі Правила, Положення, Порядок в редакції, чинній на 07 травня 2015 року).

Як зазначено вище, підставою цього позову ОСОБА_6 є порушення відповідачем Правил, Положення, Типового договору та Порядку.

При цьому, Типовий договір передбачає право сторін на вирішення спорів стосовно виконання умов договору в судовому порядку (пункт 39 - а. с. 20).

Крім того пунктом 3.4. Положення, на порушення вимог якого посилався позивач при обґрунтуванні підстав цього позову, а саме: неправильні демонтаж та відправлення лічильника газу на експертизу (пункт 3.2. Положення), неправильна експертиза лічильника газу (пункт 3.3. Положення), передбачено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії спірні питання вирішуються у судовому порядку.

Експертиза лічильника газу, це комплекс дій, які проводяться з метою установлення придатності лічильника газу до застосування у разі сумніву в цьому споживача або постачальника газу (пункт 2.1. Положення). Експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації(пункт 3.3.1. Положення).

Тобто підстави позову щодо порушення процедури демонтажу лічильника газу, його опломбування, транспортування тощо, які врегульовані Положенням, є обставинами які надають право споживачеві послуг оспорити в судовому порядку висновки відповідної комісії щодо придатності чи непридатності лічильника газу для подальшого використання. Водночас, правила, передбачені Положенням, позивач використав при обґрунтуванні підстав позову, що пошкодження газового лічильника сталося не через вину ОСОБА_6, а через неправомірні дії працівників відповідача, і суди попередніх інстанцій мали надати цій обставині належну правову оцінку, чого зроблено не було.

Пунктом 34 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за, в тому числі, пошкодження лічильника газу, пломб, індикаторів дії впливу постійного магнітного поля на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника.

Про порушення, допущені споживачем під час користування газом, відповідальні представники газорозподільного (газопостачального) підприємства складають акт-претензію у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. На підставі акта-претензії визначається розмір завданих споживачем збитків, які відшкодовуються ним відповідно до законодавства (пункт 35 Правил).

У разі коли підтверджено факт пошкодження лічильника газу з вини споживача, він відшкодовує вартість перевірки, ремонту та/або встановлення нового лічильника. Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань, засвідчується спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право проводити експертизу (пункт 26 Правил).

Очевидно, що споживач послуг не несе відповідальності за пошкодження лічильника газу, у разі, якщо доведе відсутність його вини у цьому, оскільки ці правові принципи не суперечать вказаним вище нормам матеріального права та умовам пункту 33 договору, укладеного між сторонами у справі (підпункт 4 пункту 33 договору - а. с. 20).

Ці обставини мають значення для правильного вирішення спору та мають бути ретельно досліджені судами при вирішенні спору.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Порядку передбачено, що у разі якщо між газопостачальним/газорозподільним підприємством і споживачем не досягнуто згоди про відшкодування збитків, спірні питання вирішуються у судовому порядку. Отже висновки апеляційного суду, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, заявляючи вимоги позову про оскарження дій ПАТ «Харківгаз» щодо нарахування плати за використаний природний газ та збитків є помилковими.

Водночас скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції зазначив, що експертизу лічильника газу було проведено комісією, до складу якої входить представники газорозподільної організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології (ДП «Харківстандартметрологія»). Споживач також була присутня під час проведення експертизи лічильника газу. Результати огляду та позачергової повірки були зафіксовані в акті експертизи лічильника газу № 432 від 31 травня 2013 року. Акт експертизи підписаний всіма членами комісії, а також споживачем без будь яких зауважень.

Водночас висновки суду апеляційної інстанції не відповідають матеріалам справи, оскільки Акт експертизи № 432 від 31 травня 2013 року в матеріалах справи відсутній, натомість акт № 235 експертизи лічильника газу від 15 травня 2015 року (а. с. 14, 53) у графі «споживач» містить підпис, який візуально не відповідає підпису позивача на іншим матеріалах справи (а. с. 9, 10, 12, 13, 20 (зворот), 40, 61, 166 тощо).

Дослідивши зазначений акт та з урахуванням пояснень позивача суд першої інстанції встановив, що позивач була відсутня під час проведення експертизи, скасовуючи рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не навів переконливих аргументів щодо незгоди з таким висновком суду першої інстанції.

Крім того суд апеляційної інстанції не дослідив та не враховав лист ДП «Харківстандартметрологія» від 15 травня 2016 року №969/05 (а.с. 134 ), яким територіальний орган спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології на запит суду першої інстанції повідомив, що лічильник споживача щодо проведення експертизи якого виник спір, до проведення спірної експертизи на повірку не пред'являвся, що суперечить зобов'язанням відповідача відповідно до п. 38 пп. 11), п.п. 13) п.30. Типового договору 13798 від 24 жовтня 2012 року в сукупності з приписами п.п.36 та 38 Типового договору.

Оскільки висновки суду апеляційної інстанцій на предмет законності/безпідставності вимог позову ОСОБА_6 ґрунтуються на припущенні, що суперечить вимогам статті 60 ЦПК України 2004 року, то рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки суд апеляційної інстанції порушив вимоги статей 60, 213, 214 ЦПК України 2004 року, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, то ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419, підпунктом 4 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А.О. Лесько

В.В. Пророк

В.М. Сімоненко

І.М. Фаловська