Головуючий у І інстанції Литвин Л.І.
Провадження № 22-ц/824/2185/18 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Шуляку Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Яготинська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності на спадкове майно, зобов'язання нотаріуса вчинити певні дії та скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Яготинська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності на спадкове майно, зобов'язання нотаріуса внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, скасування рішення про державну реєстрацію, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на майно у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,3587 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована по АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 2,77 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області; земельної ділянки площею 5,5399 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області.

Позивач разом з відповідачкою по справі ОСОБА_2, дочкою померлої, є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України.

У передбачений законом шестимісячний строк ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, однак спадщину після смерті матері прийняв, оскільки на момент її смерті постійно проживав з нею однією сім'єю.

23 травня 2011 року мати сторін по справі ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Супоївської сільської ради Яготинського району, згідно якого все своє майно, що належатиме їй на день смерті, заповіла дочці ОСОБА_2, яка спадщину після смерті матері прийняла, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву та отримавши 05 та 07 лютого 2014 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Разом з тим, позивач ОСОБА_3 на підставі ст.1241 ЦК України має право на обов'язкову частку, оскільки на час відкриття спадщини перебував на пенсії, тобто був непрацездатною особою, в зв'язку з чим має право на ? частку спадкового майна. Враховуючи викладене, позивач просив суд встановити, що він, ОСОБА_3, постійно проживав разом із своєю матір'ю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, по день її смерті; визнати за ним, ОСОБА_3, право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,3587 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована по АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 2,77 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області; земельної ділянки площею 5,5399 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області; зобов'язати Яготинську районну державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 07 лютого 2014 року та від 05 лютого 2014 року в частині зазначення частки, яку успадкувала ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 - ?, та видати ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частини спадкового майна; скасувати рішення про державну реєстрацію індексний номер № 10728904 від 07.02.2014 року щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 0,3587 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (реєстраційний запис об'єкта нерухомого майна 55; номер запису про право власності 4598669); скасувати рішення про державну реєстрацію індексний номер № 10726204 від 07.02.2014 року щодо державної реєстрації житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (реєстраційний запис об'єкта нерухомого майна 55; номер запису про право власності 4597489); скасувати рішення про державну реєстрацію індексний номер № 10659106 від 05.02.2014 року щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 2,77 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області за ОСОБА_2 (реєстраційний запис об'єкта нерухомого майна 55; номер запису про право власності 4570502); скасувати рішення про державну реєстрацію індексний номер № 10655878 від 05.02.2014 року щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 5,5399 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області за ОСОБА_2(реєстраційний запис об'єкта нерухомого майна 55; номер запису про право власності 4569261).

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року позов задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_3 постійно проживав разом із своєю матір'ю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,3587 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки площею 2,77 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянкиплощею 5,5399 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області.

Зобов'язано Яготинську районну державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтва про право на спадщину від 7 лютого 2014 року, реєстровий номер 2-43, виданого Яготинською районною державною нотаріальною конторою, шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину, змінивши цілу частку спадкового майна, що успадкувала ОСОБА_2, на ? частки та видати ОСОБА_2свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно -?частини земельної ділянки площею 0,3587 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована по АДРЕСА_1.

Зобов'язано Яготинську районну державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтва про право на спадщину від 7 лютого 2014 року, реєстровий номер 2-38, виданого Яготинською районною державною нотаріальною конторою, шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину, змінивши цілу частку спадкового майна, що успадкувала ОСОБА_2, на ? частки та видати ОСОБА_2свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно - ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Зобов'язано Яготинську районну державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтва про право на спадщину від 5 лютого 2014 року, реєстровий номер 2-31, виданого Яготинською районною державною нотаріальною конторою, шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину, змінивши цілу частку спадкового майна, що успадкувала ОСОБА_2, на ? частки та видати ОСОБА_2свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно -?частини земельної ділянки площею 2,77 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області.

Зобов'язано Яготинську районну державну нотаріальну контору внести зміни до свідоцтва про право на спадщину від 5 лютого 2014 року, реєстровий номер 2-24, виданого Яготинською районною державною нотаріальною конторою, шляхом видачі нового свідоцтва про право на спадщину, змінивши цілу частку спадкового майна, що успадкувала ОСОБА_2, на ? частки та видати ОСОБА_2свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно-3/4 частини земельної ділянки площею 5,5399 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області.

Скасовано рішення про державну реєстрацію індексний номер № 10728904 від 07.02.2014 року щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 0,3587 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (реєстраційний запис об'єкта нерухомого майна 55; номер запису про право власності 4598669).

Скасовано рішення про державну реєстрацію індексний номер № 10726204 від 07.02.2014 року щодо державної реєстрації житлового будинку, з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (реєстраційний запис об'єкта нерухомого майна 55; номер запису про право власності 4597489).

Скасовано рішення про державну реєстрацію індексний номер № 10659106 від 05.02.2014 року щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 2,77 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області за ОСОБА_2(реєстраційний запис об'єкта нерухомого майна 55; номер запису про право власності 4570502).

Скасовано рішення про державну реєстрацію індексний номер № 10655878 від 05.02.2014 року щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 5,5399 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області за ОСОБА_2(реєстраційний запис об'єкта нерухомого майна 55; номер запису про право власності 4569261).

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 в особі представника - адвоката ОСОБА_5, подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених в ній підстав.

Представник позивача ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції проти доводів апеляційної скарги заперечила та просила залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с.10), після смерті якої відкрилася спадщина на майно у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,3587 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована по АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 2,77 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області; земельної ділянки площею 5,5399 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області.

Згідно заповіту від 23 травня 2011 року, посвідченого секретарем виконкому Супоївської сільської ради Яготинського району Київської області Гречухою Н.І. (а.с.36), ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на момент смерті, заповіла дочці ОСОБА_2, відповідачу по справі.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих на ім'я ОСОБА_2 05 та 07 лютого 2014 року, остання прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.23-99).

Позивач ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не подавав, однак на час відкриття спадщини проживав з матір'ю однією сім'єю.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_4 позивач ОСОБА_3 був особою пенсійного віку, а тому він має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті матері, що становить ? частину спадкового майна.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України, є вичерпний і розширеного тлумачення не потребує.

Відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до кола непрацездатних громадян віднесено осіб, які досягли встановленого ст. 26 цього Закону пенсійного віку, та осіб з інвалідністю, у тому числі дітей з інвалідністю, а також осіб, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Згідно рішення Конституційного суду України від 11 лютого 2014 року (справа № 1-рп/2014), яким розкривається зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти» вбачається, що до таких відповідно до ч.1 ст.1214 ЦК України, віднесено осіб, що досягли загального пенсійного віку відповідно до чинного на день відкриття спадщини законодавства, та інвалідів I, II, III групи, незалежно від того, чи була їм призначена пенсія.

Відповідно до методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково - експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України, вбачається, що у осіб, які не досягли встановленого чинним законодавством пенсійного віку (для чоловіків - 60 років), але які мають право на отримання пенсії на пільгових підставах, право на обов'язкову частку у спадщині не виникає.

З 1 жовтня 2011 року набрав чинності прийнятий 8 липня 2011 року Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI, відповідно до положень якого, починаючи з 2013 року, для чоловіків загальний рік виходу на пенсію поступово збільшується до 62 років за такою схемою: 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 1 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Таким чином, для ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, загальний пенсійний вік становив 61 рік, якого він на момент відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, не досяг, оскільки на час відкриття спадщини йому виповнилося 58 років, та, відповідно, в силу положень ч. 1 ст. 1241 ЦК України він не має права на половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом (обов'язкову частку) у спадковому майні; при цьому факт перебування ОСОБА_3 на пенсії, призначеній на пільгових умовах, не надає останньому права на обов'язкову частку у спадщині.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст.ст.77-80 ЦПК України докази мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності.

Непрацездатність спадкоємця для отримання обов'язкової частки у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України повинна бути доведена в момент відкриття спадщини (ВССУ від 26 квітня 2016 року у справі №204/8193/2014-ц).

Оскільки позивач ОСОБА_3 на час відкриття спадщини не мав права на обов'язкову частку, рішення суду в частині задоволення його вимог про визнання за ним права власності на ? частину спадкового майна є помилковим та таким, що не відповідає нормам матеріального права. Необгрунтованим також є і рішення в частині зобов'язання нотаріальної контори внести зміни в свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видані на ім»я відповідача ОСОБА_2, та в частині скасування державної реєстрації її спадкових прав, оскільки відповідач дані спадкові права, як спадкоємець за заповітом, набула відповідно до закону, вчинивши дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті заповідача ОСОБА_4

Підлягає скасуванню і рішення суду в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 разом з матір»ю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини з огляду на те, що рішення суду в частині задоволення інших вимог позивача, умовою задоволення яких було, в тому числі, встановлення вищевказаного факту, ухвалене судом з порушенням норм матеріального права та є таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки рішення про задоволення позову ухвалене судом з неправильним застосуванням норм матеріального права, рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задовольняється, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені останньою по справі судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 9600 грн. 00 коп., факт понесення яких підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Яготинська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності на спадкове майно, зобов'язання нотаріуса вчинити певні дії та скасування рішення про державну реєстрацію - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 9 600 грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий :

Судді: