АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року

м. Київ

справа №755/6691/18

провадження № 22-ц/796/5717/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддів Кулікової С.В., Вербової І.М.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року /суддя Ластовка Н.Д./

у справі за позовом ОСОБА_4 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про розірвання договору купівлі-продажу і повернення сплаченої за товар суми, виплату пені та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогами до ФОП ОСОБА_6 про розірвання договору купівлі-продажу і повернення сплаченої за товар суми, виплату пені та відшкодування шкоди. /а.с. 1-4/

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року позов повернуто у зв'язку з не усуненням недоліків. / а.с. 19/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати, справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що позивачем через свого представника надано до суду всі документи, викладені у вимогах ухвали про залишення позову без руху, завірені підписом та печаткою адвоката. В частині щодо вимог долучення ухвали Апеляційного суду м. Києва від 26.04.2018 р., вказував на те, що вона у нього була відсутня і отримана лише 16.05.2018 р., що унеможливило її долучення до зави від 14.05.2018 р.

ОСОБА_6 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, зазначаючи про її безпідставність та необґрунтованість. Повідомив, що це не перший позов до нього.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &qu ч;Про судоустрій і статус суддів&q? і;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &q?дн;Про судоустрій і статус суддів&q? і; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції, на підставі наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.05.2018 р., позов залишено без руху.

Судом першої інстанції вказано, що до матеріалів поданої позовної заяви долучено копії документів, які не містять ознаки їх належного засвідчення у порядку, встановленому чинним законодавством України, ураховуючи відсутність законодавчо встановленого права фізичної особи, в тому числі позивача, на посвідчення копій документів. Позивачем має бути долучено до матеріалів позовної заяви документи відповідно до переліку, зазначеного у позовній заяві, з урахуванням вищенаведених недоліків, вказаних судом, в оригіналах або у копіях, засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством України, із зазначенням про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких долучено/має бути долучено до позовної заяви.

Також, позивачем до матеріалів справи не додано належним чином завіреної копії ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 29.03.2018 року про залишення аналогічної позовної заяви позивача без розгляду та ухвали Апеляційного суду міста Києва про залишення даної ухвали суду без змін.

На виконання зазначених вимог, позивачем подано заяву про усунення недоліків, та долучено матеріали: квитанцію, заяви споживача, відповіді та ухвала Дніпровського районного суду м. Києва, завірені печаткою та підписом адвоката ОСОБА_5

Повертаючи позовну заяву у зв'язку з не усуненням недоліків, суд першої інстанції керувався вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, зазначаючи таке.

В ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 04.05.2018 року вказувалося перелік вимог, які необхідно виконати позивачу, що відповідатимуть вимогам ст.ст. 95, 175,177 Цивільного процесуального кодексу України.

На виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04.05.2018 року позивач та його представник подали заяву щодо усунення недоліків.

В ухвалі від 04 травня 2018 року зазначено що позивачем до матеріалів справи не додано належним чином завіреної копії ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 29.03.2018 року про залишення аналогічної позовної заяви позивача без розгляду та ухвали Апеляційного суду міста Києва про залишення даної ухвали суду без змін.

Позивач та його представник в заяві зазначають, що норма ЦПК передбачає завіряти ці копії і надані їх у кількості до учасників у випадку подання цих документів у копіях, а не в оригіналах.

Однак позивачем не виконано вимогу щодо засвідчення належним чином письмових доказів встановлені ухвалою суду від 04.05.2018 року, а саме не надано належним чином завіреної копії ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 29.03.2018 року про залишення аналогічної позовної заяви позивача без розгляду та ухвали Апеляційного суду міста Києва про залишення даної ухвали суду без змін, тому не в повному обсязі виконано вимоги ст.ст. 95, 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, за змістом ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

На виконання вимог суду першої інстанції, позивачем надана копія ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 29.03.2018 року, завірена особою, яка її подає, а щодо наявності у нього ухвали Апеляційного суду міста Києва про залишення даної ухвали суду без змін, позивач не зазначав, лише вказував про наслідки розгляду апеляційної скарги. / а.с. 4/

Таким чином, колегія суддів надійшла висновку про те, що судом першої інстанції проявлено надмірний формалізм при вирішення питання про відкриття провадження у справі, а тому ухвала суду про повернення позову підлягає скасуванню, з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. 379 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: