Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1478/18
провадження № 2/650/446/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого Сікора О.О.,

за участю секретаря Коваленко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого звернувся представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2018 року представник позивача звернувся до суду з уточненою позовною заявою в якій просить: встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року є рідною сестрою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; продовжити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 строк на три місяці для подання заяви до нотаріального органу про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Позов мотивований тим, що після смерті сестри позивача ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 року, залишилось майно у виді права на земельну ділянку, яка розташована на території Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області, право на яку підтверджується сертифікатом НОМЕР_2 про що позивач дізнався нещодавно.

Однак позивач не подав у передбачений законодавством шестимісячний строк заяви на прийняття спадщини, у зв'язку з тим, що на момент смерті ОСОБА_5 йому не було відомо про наявність неоформленої спадщини, яку відповідач не прийняла в зв'зку з неповнолітнім віком який вона мала на час смерті спадкодавця та при досягненні повноліття вона тривалий час жодних дій спрямованих на прийняття спадщини не прийняла про, що позивач дізнався нещодавно.

Оскільки встановлення факту родинних відносин як і продовження строку на прийняття спадщини вирішується виключно в судовому порядку, позивач заявив відповідні вимоги.

Під час розгляду справи суд, за клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 17 вересня 2018 року витребував: від приватного нотаріуса Великоолександрівського району Гідулян І.Ю. інформацію про прийняття спадщини після смерті - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року; від відділу Держземгеокадастру у Великоолександрівському районі Херсонської області інформацію щодо оформлення земельної частки (паю) згідно сертифікату НОМЕР_3; від РАЦС Великоолександрівського РУЮ Херсонської області витяг з актового запису про реєстрацію народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та смерть, батьків позивача ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Також за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року витребувано від Великоолександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області копію актового запису про смерть та повний витяг на ОСОБА_16, померлого в 1954 році, ОСОБА_9, померлої в 1972 році, та актовий запис про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Відзив на позов не подано.

На судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити вказавши на достатність для цього наданих суду доказів. Просив ухвалити рішення у підготовчому провадженні зважаючи на визнання позову відповідачем.

Відповідач на судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення при розгляді справи у підготовчому провадженні.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, про, що складено відповідний актовий запис № 29.

Після смерті ОСОБА_5залишилось майно у виді права на земельну частку (пай) яке розташоване на території Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області.

Відповідно до актового запису про шлюб № 12 складеного 13 березня 1964 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області ОСОБА_5 мала дошлюбне прізвище Боднар.

Відповідно до актового запису про народження № 481 складеного 02 грудня 1953 року Великоолександрівським ЗАГСом Херсонської області батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року (актовий запис № 11 складений 01 квітня 1954 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області) та ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року (актовий запис № 51 складений 31 липня 1972 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області).

Згідно з Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02 жовтня 2018 року після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилася.

Допитані на судовому засіданні як свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суду пояснили, що ОСОБА_5 яку вони добре знали і постійно з нею спілкувалась дійсно є рідною сестрою позивача.

Те що позивач є братом померлої ОСОБА_5встановлено наданими в судовому засіданні поясненнями свідків, що узгоджується з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06 червня 2018 року згідно якого ОСОБА_9 при реєстрації шлюбу з ОСОБА_15 змінила прізвище на ОСОБА_15 відтак з урахуванням однакового прізвища, найменування по батькові, вікову різницю між позивачем та померлою, приймаючи до уваги відсутність у суду підстав піддавати сумніву встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вказаної позовної вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суд вважає, що позивачем було пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини з поважної причини, адже йому не було відомо про наявність неоформленої спадщини, яку відповідач не прийняла в зв'язку з неповнолітнім віком, який вона мала на час смерті спадкодавця та при досягненні повноліття вона тривалий час жодних дій спрямованих на прийняття спадщини не прийняла про, що позивач дізнався нещодавно.

Відповідно до пунктів чотири та п'ять Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки, відповідно до пункту першого Прикінцевих та перехідних положень ЦК цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, а спадщина відкрилася до вказанні дати та до 01 липня 2003 року спірні правовідносини врегульовані нормами ЦК УРСР.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до статті 530 ЦК УРСР При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої та другої статті 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до частини першої статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв'язку зі смертю. Крім того, у разі недотримання спадкоємцем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини такий строк може бути продовжений в судовому порядку.

При цьому слід зазначити, що висновок про поважність причин пропуску вказаного строку дає суд у кожному конкретному випадку, виходячи з особливих обставин справи, дій спадкоємця, обставин смерті спадкодавця, наявності інших спадкоємців, їх поведінки та поведінки органів місцевого самоврядування, яка мала місце впродовж існування неоформленої спадщини.

Наведене положення закону також свідчить про наділення суду дискреційними повноваженнями при вирішенні вказаного питання, який на власний розсуд кваліфікує наведені позивачем причини поважними або неповажними, які завадили останньому звернутись вчасно до нотаріуса. Будь-які обмеження при цьому законодавчо не встановлені, а отже суд враховуючи наведене має ухвалити у справі законне, і найголовніше справедливе рішення, яким буде досягнуто справедливий баланс прав та інтересів сторін.

Позивачу не було відомо про наявність неоформленої спадщини, яка не була прийнята відповідачем, у виді вказаного права на земельну частку (пай), а отже у нього не було і підстав для звернення до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини.

Закон вимагає подання відповідної заяви саме для прийняття спадщини та не передбачає подання «автоматично» такої заяви «на всяк випадок». Такі випадки закон, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, не врегульовував.

Оскільки причин пропуску вказаного строку може бути безліч, законодавець і надав можливість суду вирішувати таке питання, в кожному випадку виходячи виключно з «поважності» причин без будь-яких обмежень.

Суд вважає, що отримання позивачем інформації про неприйняття наявного спадкового майна відповідачем в порядку встановленому законом є достатньою підставою для подання відповідної заяви після спливу значного проміжку часу, враховуючи те, що відповідне право після смерті спадкодавця не було реалізоване відповідачем або органами місцевого самоврядування, а отже права та інтереси вказаних осіб жодним чином не будуть порушені. Навпаки, прийняття судом позитивного рішення сприятиме визначеності щодо спірного права на земельну ділянку (пай) та дозволить позивачу отримати конкретну земельну ділянку для її використання за прямим призначенням, з метою обробки, підтримання та використання її корисних властивостей.

Виходячи з наведеного, зважаючи на визнання факту родинних відносин та встановлення поважності причини пропуску вказаного строку, необхідно здійснити продовження позивачу строку на прийняття спадщини.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, так і відповідача, яка таке право не набула у порядку встановленому законом та не заявила про свої права на неї.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України) судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідачів, вирішення вимоги позову не віднесено до їх компетенції, відповідачами позовні вимоги не заперечувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 224 - 226 ЦПК України, наведеними положеннями цивільного законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_5 місце проживання: АДРЕСА_1, в інтересах якого звернувся представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянка України, місце проживання: АДРЕСА_2) про встановлення факту родинних відносин та продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року є рідною сестрою ОСОБА_1.

Продовжити ОСОБА_1, строк на три місяці для подання заяви до нотаріального органу про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Херсонської області через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2018 року.

Суддя: О.О. Сікора