________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/3004/2012
Провадження № 4-с/520/33/18
УХВАЛА

25.09.2018 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі скаргу Одеської міської ради на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни, за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

07.04.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла скарга Одеської міської ради на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни, за участі ОСОБА_3, про скасування постанови, в якій стягувач просить суд:

- поновити Одеській міській раді строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016 року ВП № 46533288, винесеної головним державним виконавцем Сокол Ю.С. при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Одеси від 20.01.2015 року у справі №1512/3004/2012;

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016 року ВП № 46533288, винесену головним державним виконавцем Сокол Ю.С. при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Одеси від 20.01.2015 року у справі № 1512/3004/2012.

В обґрунтування наданої скарги представник скаржника посилається на те, що 04.03.2014 року рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі

№1512/3004/2012 задоволено позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_3 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання вищезазначеного рішення Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист від 20.01.2015 року у справі №1512/3004/2012 про зобов'язання ОСОБА_3 власними силами і за власний рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

10.02.2015 року Одеською міською радою було пред'явлено на виконання вищезазначений виконавчий лист до Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області.

Представник скаржника зазначає, що 18.12.2015року державний виконавець Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області звернувся до Київського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення способу і порядку виконання виконавчого листа №1512/3004/2012, виданого 20.01.2015року Київським районним судом м. Одеси, про зобов'язання ОСОБА_3 власними силами і за свій рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку шляхом знесення самочинного збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а саме, з проханням дозволити провести відповідні роботи за рахунок стягувана - Одеської міської ради, враховуючі обставини щодо неможливості виконання вимог виконавчого листа державним виконавцем.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2015року у справі №1521/3004/2012 було відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця про встановлення способу і порядку виконання виконавчого листа з тієї підстави, що діючим законодавством не передбачено встановлення способу та порядку виконання виконавчого листа. Законом передбачена можливість звернення до суду із заявою про встановлення порядку і способу виконання судового рішення.

Представник скаржника вказує, що 28.11.2016 року на адресу юридичного департаменту Одеської міської ради надійшов лист Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 17.11.2016 року № 14189, з якого вбачається, що 02.11.2016 року державним виконавцем виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 20.01.2015року №1512/3004/2012 поновлено та державним виконавцем вживаються всі необхідні заходи для виконання вимог виконавчого документу.

Однак, як зазначає представник скаржника, 24.02.2017року на адресу юридичного департаменту Одеської міської ради надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016 року ВП №46533288, винесена головним державним виконавцем Сокол Ю.С. на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону, згідно з якою, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, 03.03.2017 року Одеська міська рада звернулась до начальника Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Чернецької О.М. зі скаргою на дії державного виконавця Сокол Ю.С.

Постановою від 10.03.2017року, яка отримана представником Одеської міської ради 05.04.2017 року, у задоволенні зазначеної скарги відмовлено.

Представник скаржника вважає, що головний державний виконавець Сокол Ю.С. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016 року ВП № 46533288 лише зазначила про те, що вимоги виконавчого документу боржником не виконано, жодним чином не обґрунтувавши, з яких причин виконання рішення без участі боржника є неможливим, як того вимагає ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, головним державним виконавцем у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що на боржника накладено штрафи та внесено подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності, однак відсутні жодні докази, які підтверджують зазначені дії.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також, представник скаржника вказує, що відмовляючи у задоволенні скарги на дії державного виконавця, начальник відділу виходила з того, що відповідно до резолютивної частини виконавчого документа зобов'язано ОСОБА_3 власними силами та за власний рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому незрозумілими є зауваження начальника відділу щодо втрати чинності норм Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІУ, на які посилалась Одеська міська рада, та її посилання на ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 05.10.2016 року 1404-УІІІ, якою встановлений порядок виконання судових рішень немайнового характеру, оскільки сам державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження керувався п. 11 ч. 1 ст. 49 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІУ, який на день винесення постанови (30.12.2016 року) вже втратив чинність.

Крім того, представник скаржника зазначає, що державним виконавцем не вжито жодних заходів, спрямованих на примусове виконання судового рішення, державний виконавець не скористався своїм правом звернутися до Київського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Таким чином, з огляду на вищезазначені обставини, представник скаржника вважає, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження з незаконних підстав головним державним виконавцем Сокол Ю.С. допущене порушення прав територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, у зв'язку з чим. Одеська міська рада звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 10 квітня 2017 року на підставі вказаної скарги відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 13 червня 2017 року скаргу Одеської міської ради на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни, за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування постанови - задоволено. Поновлено Одеській міській раді строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016 року ВП № 46533288, винесеної головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлією Степанівною при примусовому виконанні виконавчого листа №1512/3004/2012. Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016 року ВП № 46533288, винесену головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлією Степанівною при примусовому виконанні виконавчого листа №1512/3004/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси від 20.01.2015 року про зобов'язання ОСОБА_3 власними силами і за власний рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку, шляхом знесення самочинно збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 13 червня 2017 року скасовано та вирішено передати питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме не залученням під час розгляду справи в якості заінтересованих осіб, усіх сторін, що приймали участь по цивільній справі №1512/3004/2012.

28 грудня 2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла вказана справа за скаргою Одеської міської ради на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни, за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про скасування постанови, яку суд призначив до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30 січня 2018 року.

30 січня 2018 року судом було ухвалено залучити до участі по справі в якості заінтересованих осіб - Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, Інспекцію Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, яку в подальшому було замінено на Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

В судовому засіданні 25.09.2018 року представник скаржника Одеської міської ради підтримав скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення вказаної скарги, просила суд залишити її без задоволення, з посиланням на те, що спірний паркан відділяє прибудинкову територію житлового будинку, який належить ОСОБА_3 на праві власності від автомобільної дороги по АДРЕСА_1, а наявність вказаного паркану між житловим будинком та автомобільною дорогою є обов'язковим та відповідає будівельним нормам, крім того знесення зазначеного паркану призведе до порушення містобудівних норм.

Представники заінтересованих осіб Київської районної адміністрації Одеської міської ради та Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлія Степанівна у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про виклик наявними в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуюче вищевикладене, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності не з'явившихся сторін по справі.

Заслухавши пояснення представника скаржника та представників заінтересованих осіб по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає скаргу підлягаючою до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа №1512/3004/2012 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3, треті особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_4, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, про звільнення самочинно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Одеська міська рада, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про зобов'язання встановити межу згідно державних актів.

04 березня 2014 року Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення, відповідно до якого зобов'язано ОСОБА_3 власними силами і за свій рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку, шляхом знесення самочинного збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 08 травня 2014 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 березня 2014 року скасовано в частині задоволення позову Одеської міської ради до ОСОБА_3 про звільнення самочинно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту і в цій частині ухвалено нове рішення. У задоволенні позову Одеської міської ради до ОСОБА_3 про звільнення самочинно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року рішення апеляційного суду Одеської області від 08 травня 2014 року скасовано, рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 березня 2014 року залишено в силі.

Крім того, судом враховується, що згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) - це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

20 січня 2015 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист про зобов'язання ОСОБА_3 власними силами і за власний рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку, шляхом знесення самочинного збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

10 лютого 2015 року представник Одеської міської ради звернувся до Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ з заявою про примусове виконання рішення суду.

Постановою старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 13.02.2015року було відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа.

30 квітня 2015 року представник Одеської міської ради звернувся до Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ з проханням звернутися до Київського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення подальшого способу і порядку виконання рішення № 1512/3004/2012 від 20.01.2015 року виданого Київським районним судом м. Одеси, згідно якого необхідно зобов'язати ОСОБА_3 власними силами і за свій рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку, шляхом знесення самочинного збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а саме дозволити провести відповідні роботи за рахунок стягувача Одеської міської ради та залучити суб'єкт господарювання КП «Одеспроект» з метою подальшого виконання виконавчого листа № 1512/3004/2012 від 20.01.2015 року щодо знесення самочинного збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

18 грудня 2015 року старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бахова В.І. звернулась до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання виконавчого листа №1512/3004/2012, виданого 20.01.2015 року Київським райсудом м. Одеси про зобов`язання ОСОБА_3 власними силами і за свій рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку, шляхом знесення самочинного збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а саме: дозволити провести відповідні роботи за рахунок стягувача - Одеської міської ради, враховуючі обставини щодо неможливості виконання вимог виконавчого листа державним виконавцем.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2015 року у задоволенні заяви старшому державному виконавцю Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бахової В.І. про встановлення способу і порядку виконання виконавчого листа №1512/3004/2012, виданого 20.01.2015року Київським райсудом м. Одеси було відмовлено, оскільки діючим законодавством не передбачено встановлення способу та порядку виконання виконавчого листа.

Перевіркою виконання боржником рішення суду було встановлено, що рішення суду не виконано, про що державним виконавцем 02.09.2016 року складено акт.

02 вересня 2016 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Сокол Ю.С. було винесено постанову ЄДРВП №46533288 про накладення штрафу, якою, за невиконання вимог виконавчого документа у наданий державним виконавцем строк накладено на боржника ОСОБА_3 штраф у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 170,00грн.

Повторною перевіркою виконання боржником рішення суду було встановлено, що рішення суду не виконано, про що державним виконавцем 15.09.2016 року складено акт.

Крім того, 15 вересня 2016 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Сокол Ю.С. було винесено постанову ЄДРВП №46533288 про накладення штрафу, якою, за невиконання вимог виконавчого документа у наданий державним виконавцем строк накладено на боржника ОСОБА_3 штраф у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 340,00грн.

Начальником Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», було проведено перевірку матеріалів виконавчого провадження ВП № 46533288, про що винесено постанову від 02.11.2016 року, якою зобов'язано державного виконавця поновити виконавче провадження ВП №46533288 та здійснити заходи примусового виконання рішення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

02.11.2016 року державним виконавцем виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1512/3004/2012, виданого 20.01.2015року Київським районним судом м. Одеси було поновлено.

08.12.2016 року державний виконавець Руденко О.М. звільнилась з займаної посади.

На підставі письмового доручення начальника відділу виконавче провадження ВП № 46533288 передано на виконання головному державному виконавцю Сокол Ю.С.

27.12.2016 року державним виконавцем перевірено виконання боржником рішення суду за адресою його виконання та встановлено, що боржник рішення не виконала, про що державним виконавцем складено акт.

30.12.2016 року боржник надала державному виконавцю пояснення щодо причин невиконання судового рішення.

30.12.2016 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Сокол Ю.С. на адресу правоохоронних органів було направлено повідомлення №В-14/2017/46533288 про вчинення боржником кримінального правопорушення.

30.12.2016 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Сокол Ю.С. було винесено постанову ВП №46533288 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1512/3004/2012, виданого 20.01.2015року Київським районним судом м. Одеси про зобов'язання ОСОБА_3 власними силами і за свій рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку, шляхом знесення самочинного збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі п.11 ч.1 ст. 49, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вимоги виконавчого документа боржником не виконано, на боржника накладено штрафи та внесено подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності.

Згідно супровідного листа, зазначена постанова була направлена 30.12.2016 року №В-14/2017/46533288 на адресу Одеської міської ради.

Не погодившись з вказаною постановою, 02.03.2017 року Одеська міська рада звернулася до Київського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області зі скаргою на дії головного державного виконавця Сокол Ю.С.

Постановою начальника Київського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чернецькою О.М. від 10.03.2017 року у задоволенні скарги Одеської міської ради було відмовлено.

Крім того, 10 березня 2017року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Сокол Ю.С. було винесено постанову, якою виправлено допущені у процесуальному документі №46533288 від 30.12.2016 року, винесеному у виконавчому проваджені, помилки. У постанові про закінчення виконавчого провадження №46533288 від 30.12.2016 року замість помилково визначеного «враховуючи викладене, керуючись п.11 ч.1 ст. 49, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», вважати вірним «враховуючи викладене, керуючись п.11 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. (ст. 449 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд приймає до уваги, що державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу та надіслано до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 2 та п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний , зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 30 квітня 2015 року представник Одеської міської ради звернувся до Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ з проханням звернутися до Київського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення подальшого способу і порядку виконання рішення № 1512/3004/2012 від 20.01.2015 року виданого Київським районним судом м. Одеси, згідно якого необхідно зобов'язати ОСОБА_3 власними силами і за свій рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку, шляхом знесення самочинного збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а саме дозволити провести відповідні роботи за рахунок стягувача Одеської міської ради та залучити суб'єкт господарювання КП «Одеспроект» з метою подальшого виконання виконавчого листа № 1512/3004/2012 від 20.01.2015 року щодо знесення самочинного збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, 18 грудня 2015 року старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Бахова В.І. звернулась до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання виконавчого листа №1512/3004/2012, що діючим законодавством не передбачено, у зв'язку з чим, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2015року у задоволенні заяви старшому державному виконавцю було відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, що кореспондується у ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів звернення до суду з заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, державним виконавцем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, суду надано не було, з урахуванням чого, суд зазначає, що підстави для застосування державним виконавцем вимог п.11 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та закінчення виконавчого провадження - відсутні.

Крім того, суд зазначає, що в постанові про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016 року державний виконавець посилається на п.11 ч.1 ст. 49, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», який на день винесення постанови вже втратив чинність, і тільки після звернення Одеської міської ради до Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області зі скаргою на дії головного державного виконавця Сокол Ю.С., 10.03.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про виправлення помилки.

Також, незрозумілим є факт направлення 12.05.2017 року державним виконавцем до Київського відділу поліції ГУП в Одеській області повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, в якому зазначено, що на примусовому виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває вищезазначене виконавче провадження, оскільки 30.12.2016 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Сокол Ю.С. було винесено постанову ВП №46533288 про закінчення вказаного виконавчого провадження.

Судом також враховується, що Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 визначено, що перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК ( в ред.. до 15.12.2017 року, а з 15.12.2017 року - ст. 18 ЦПК України) визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи те, що тривалий час рішення Київського районного суду міста Одеси від 04 березня 2014 року ухвалене на користь Одеської міської ради не виконане, що є порушенням справедливого судового розгляду, оскільки державним виконавцем належним чином не здійснені усі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», зурахуванням вищевикладених та встановлених обставин, суд вважає скаргу Одеської міської ради на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни про скасування постанови, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 81, 352, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу Одеської міської ради на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлії Степанівни, за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про скасування постанови - задовольнити.

Поновити Одеській міській раді строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016 року ВП № 46533288, винесеної головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлією Степанівною при примусовому виконанні виконавчого листа №1512/3004/2012.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2016 року ВП № 46533288, винесену головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Сокол Юлією Степанівною при примусовому виконанні виконавчого листа №1512/3004/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси від 20.01.2015 року про зобов'язання ОСОБА_3 власними силами і за власний рахунок привести до попереднього стану самовільно захоплену земельну ділянку, шляхом знесення самочинно збудованого кам'яного паркану, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено - 01 жовтня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.