Справа №198/414/18
Провадження №2/0198/210/18
05 жовтня 2018 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Т.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт Юрївка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 23 липня 2007 року між нею та відповідачем укладений шлюб. Подружжя має дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Подружнє життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміня. Такий стан привів до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спілкування та ведення домашнього господарства, почали проживати окремо.
Спору щодо місця проживання дітей та про поділ спільного майна між сторонами немає.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 02 червня 2007 року.
Позивачкав судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Бородавка».
Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 23 липня 2004 року між сторонами укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 376447, виданим повторно Юрївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 29.09.2017 р. (а.с. 5).
Відповідно до свідоцтв про народження серії 1-КИ № 128485 від 05.06.2007 р. та серії 1-КИ № 024914 від 03.08.2005 р., виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області , подружжя має дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6, 7).
Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно- сімейні відносини припинили, проживають окремо. На примирення позивачка не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що збереження сімї є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. На момент розгляду справи спору про поділ спільного майна та про місце проживання дітей позивачка та відповідач не мають. Вказані обставини визнані сторонами, тому відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, при цьому у суду немає обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності і добровільності визнання.
Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже, збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.
Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд доходить висновку про те, що наявні підстави для розірвання шлюбу.
Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на «Бородавка», яке вона просить залишити після розірвання шлюбу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Згідно з ч ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Оскільки відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі на стадії підготовчого провадження, тобто до початку розгляду справи по суті, суд вважає можливим повернути позивачці з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею за подання позову до суду, що складає 352,40 грн.
Керуючись ст.ст. 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76, 82, 141, 200, 211, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 липня 2004 року Юрївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 09.
Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище «Бородавка».
Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп., сплачений за подання до Юрївського районного суду Дніпропетровської області позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Після набрання рішенням законної сили копію рішення надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2018 року.

Суддя І. О. Гайдар