Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 759/8788/13-ц

провадження № 61-11802св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., КурилоВ. П.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_3,

представник - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва

від 28 лютого 2018 року в складі колегії суддів: Желепи О. В., Іванченка М. М., Рубан С. М.,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі -

ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 68 849,96 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ), станом на 30 травня

2013 року, становило 550 317,75 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24 липня 2014 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення боргу в розмірі 68 849,96 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 30 травня 2013 року, становило 550 317,75 грн та в частині розподілу судових витрат змінено та у цій частині ухвалено нове рішення.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором від 27 серпня 2008 року

№ 0 у розмірі 67 249,96 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 24 липня 2014 року, становило 784 808,98 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У січні 2017 року ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_6, звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 24 липня 2014 року, посилаючись, як на нововиявлену обставину, на лист ПАТ «УкрСиббанк» від 23 грудня 2016 року, який вона отримала 04 січня 2017 року, в якому банк не заперечував факту списання заборгованості за кредитом ОСОБА_3

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_6, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 24 липня 2014 року відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, апеляційний суд виходив з того, що зазначена заявником обставина не є нововиявленою обставиною у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, а тому не є підставою для перегляду рішення суду у зв'язку із нововиявленими обставинами.

14 березня 2017 рокуОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_6, подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала не відповідає засадам законності і обґрунтованості, постановлена з порушенням норм процесуального права та є помилковою.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

02 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до апеляційного суду із заявою про перегляд рішення цього ж суду від 24 липня 2014 року у зв'язку із нововиявленими обставинами, ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_6, посилалася на лист ПАТ «УкрСиббанк» від 23 грудня 2016 року, який вона отримала 04 січня 2017 року, у якому банк не заперечував факт списання заборгованості за кредитом ОСОБА_3

Згідно зі статтею 361 ЦПК України 2004 року (аналогічні положення закріплено у статті 423 ЦПК України 2017 року) підставами перегляду рішення або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року (аналогічні положення закріплено у статті 423 ЦПК України), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК України 2004 року, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України 2004 року підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК України 2004 року.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що апеляційний суд обґрунтовано залишив заяву ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_6, без задоволення, оскільки обставина на яку посилається заявник, а саме - лист ПАТ «УкрСиббанк» від 23 грудня 2016 року не є нововиявленою у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. І. Журавель

В.М. Коротун

В.І.Крат

В.П. Курило