Справа № 388/868/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

представника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визнання осіб, такими, які втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є співвласником житлового приміщення за адресою: вул. Дружби народів (попередня назва Інтернаціональна), 20, кв. 32, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область. У цьому житловому приміщенні зареєстровані, але не проживають з 2010 року відповідачі у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є донькою та відповідно онукою позивача.

ОСОБА_2 зазначає, що за вищезазначених обставин відповідачі втратили право користування спірним житловим приміщенням.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 позов підтримали за обставин зазначених у ньому, попросили позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила, відзив на позов не подала, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила, відзив на позов не подала, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти позову.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто є сусідом позивача. За цією адресою проживає з 1990 року. Відповідачі за адресою: АДРЕСА_1 не проживають більше десяти років. Будь-яких конфліктів між позивачем та відповідачами не виникало.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто є сусідкою позивача. Відповідачі за адресою: АДРЕСА_1 не проживають більше десяти років. Будь-яких конфліктів між позивачем та відповідачами не виникало.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто є сусідкою позивача. Відповідачі за адресою: АДРЕСА_1 не проживають більше десяти років. Будь-яких перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач відповідачам не здійснював.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто є сусідкою позивача. Відповідачі за адресою: АДРЕСА_1 не проживають більше десяти років. Будь-яких перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач відповідачам не здійснював. Будь-яких конфліктів між сторонами також не виникало.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто є сусідкою позивача. Відповідачі за адресою: АДРЕСА_1 не проживають більше десяти років. Будь-яких перешкод у користуванні житловим приміщенням позивач відповідачам не здійснював. Будь-яких конфліктів між сторонами також не виникало. Відповідачі не проживають у житловому приміщенні за власною ініціативою.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вищевказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи, такою, що втратила право користування житлом, як спосіб усунення перешкод у користуванні власністю.

При розгляді справ про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням потрібно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 є співвласником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8).

У вищевказаному житловому приміщенні зареєстровано місце проживання відповідачів у справі.

За змістом ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з довідкою комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» від 14 червня 2018 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2008 року.

Отже, письмовими доказами та показаннями свідків підтверджується, що відповідачі у справі понад рік без поважних причин відсутні за місцем проживання, домовленостей між ними та власником житла з приводу користування житлом не виникало, відповідно відповідачі є такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 у цій справі поніс судові витрати, що складаються із судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_2 попросив залишити за ним понесені судові витрати, відповідно згідно з положеннями ст. 13 ЦПК України судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визнання осіб, такими, які втратили право користування житловим приміщенням.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 такими, які втратили право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Дружби народів (попередня назва Інтернаціональна), 20, кв. 32, м. Долинська, Долинський район, Кіровоградська область.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 17 жовтня 2018 року.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_11