Справа № 647/1507/18
№ провадження 2-о/647/61/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2018 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Миргород В.С.,

при секретарі Татаровській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа Бериславська міська рада Херсонської області,

за участі представників сторін:

від заявника - представник ОСОБА_2

від заінтересованої особи: - представник не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 разом з ОСОБА_3 проживали однією сім'єю по АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 заявник звернувся до Бериславської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_7, спадкоємицею за законом якого була ОСОБА_3, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. У оформленні спадкових прав заявнику було відмовлено, оскільки у нього відсутні родинні відносини з померлою ОСОБА_3. Просив суд встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Берислав, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, проживав з ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 15.06.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання заяву підтримали та наполягали на її задоволенні з підстав викладених у ній.

Представник заінтересованої особи Бериславської міської ради у судове засідання не з'явився, згідно наданого листа заявлені вимоги визнав, просив справу розглянути у відсутність представника міської ради. Згідно ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторони, заінтересованої особи -Бериславської міської ради, в порядку ч.3 ст.211 та ч.1 ст.223 ЦПК України.

Вислухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч.3 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В силу ст.1264 ЦК України факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки може бути підставою для одержання права на спадкування за законом у четвертій черзі спадкоємців.

Положеннями ч.2,4 ст. 3 Сімейного Кодексу України передбачено, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Із роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, слідує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У п. 2, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 20.11.2017 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_7, спадкоємицею за законом якого була ОСОБА_3, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.

ОСОБА_4 даний будинок належав на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.07.1976 року зареєстрованим в реєстрі під № 2019. Право приватної власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4, реєстраційний номер № 766 (а.с. 15).

ОСОБА_4 після укладення шлюбу з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 04.09.1981 року присвоєно прізвище «ОСОБА_4») та відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_4 виданого відділом ЗАГСа Бериславського райвиконкому Херсонської області 11.11.1988 року, вона є матір'ю ОСОБА_3 (а.с.16), яка успадкувала спірний будинок за законом, але не оформила спадкових прав.

З довідки виконавчого комітету Бериславської міської ради № 701 від 07.02.2018 року вбачається,що ОСОБА_1, 1980 року народження проживав фактично без реєстрації з 2012 року за адресою АДРЕСА_1.(а.с. 10).

Проживання в будинку АДРЕСА_1 з 2012 року без реєстрації та проведення поховання ОСОБА_7 не є достатнім для визнання факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в розумінні ст.74 СК без наявності інших ознак сім'ї.

Судом встановлено, що сторони не перебували в іншому шлюбі у період з 2012 року по 19.11.2017 роки. Факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності спільного бюджету ОСОБА_1 з ОСОБА_3, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

З копії договору - замовлення № 2989 на організацію та проведення поховання укладеного між ОСОБА_1, Комунальним підприємством «Ритуальна служба міста Херсон» та ТОВ «Поліс», вбачається, що його предметом є організація та проведення поховання померлої ОСОБА_3.(а.с. 13).

До договору надано копії чеків і квитанція про понесені витрати на поховання. (а.с.14).

Положеннями ч.2,4 ст. 3 Сімейного Кодексу України передбачено, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 цього кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї.

Саме ця правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-148цс12, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України.

Європейський суд з прав людини у рішенні Палати від 22.12.2004 у справі "Мерже і Крос проти Франції" зазначив, що сімейне життя включає не лише соціальні, моральні чи культурні взаємини,а й інтереси матеріального характеру.

Про те, що законодавець визнає можливість створення сім'ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчить положення ст. 74 СК України. Встановлення такого факту передбачено в судовому порядку (ст. 315 ЦПК України).

Із роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, слідує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У п. 2, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Надані заявником матеріали справи містять докази того, що між сторонами склалися відносини саме притаманні подружжю (ведення спільного господарства, наявність спільних прав та зобов'язань, спільний побут, бюджет, тощо).

А відтак, заявлені вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, в межах заявлених вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, керуючись ст.ст.3, 21, 36 СК України, ст.ст. 12, 13, 211, 223, 258, 259, 265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа Бериславська міська рада, задовольнити.

Встановити факт, проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Берислав, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 однією сім'єю, не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, з ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Заявник ОСОБА_1, АДРЕСА_3, РНКОПП НОМЕР_1

Представник заявника ОСОБА_2, АДРЕСА_4

Заінтересована особа Бериславська міська рада, Херсонська область, м.Берислав, вул.. 1 травня, б. 244 .

Повне рішення складено 11.10.2018 року.

Суддя В. С. Миргород