Справа № 462/3191/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Ящук К.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича реставраційна фірма «Леополіс-Ампір» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач 19.07.2017 р. звернувся до суду із позовною заявою, що була уточнена в судовому засіданні, в якій зазначив, що 2 лютого 2019 року між ним та відповідачем був укладений договір позики. Відповідач отримав від нього кошти в розмірі 8000 грн., зобовязався повернути їх до 25 серпня 2013 року. Згідно до п.5 цього договору у разі, коли позичальник не поверне позичені гроші у встановлений строк, сума боргу подвоюється. Також 2 лютого 2010 року між ним та відповідачем та ТзОВ «Науково-виробнича реставраційна фірма «Леополіс-Ампір» був укладений договір застави, відповідно до якого ТзОВ «Науково-виробнича реставраційна фірма «Леополіс-Ампір» виступає майновим поручителем перед ним. 20 березня 2014 року Залізничний районний суд м.Львова ухвалив рішення, яким стягнув на його користь 16000 грн. 12.08.2014 р. відповідач сплатив 4000 грн. На день звернення до суду відповідач не повернув борг. На підставі ст.625 ЦК просить стягнути з відповідача на свою користь інфляційні та 3 відсотки річних, що становить 62001,29грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та розгляд справи був попереджений належним чином, причина неявки суду невідома, надав письмові заперечення, згідно до яких заперечує укладення договору позики .

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст..625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З рішення Залізничного районного суду м.Львова від 21 березня 2014 року з ОСОБА_2 стягнуто 16000 грн. на користь позивача ОСОБА_1

За ст.82 ч.4 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, не потребують доказуванню.

Відповідачем не надано заперечень, щодо виконання рішення суду.

Тому суд приходить до висновку про задоволенню позову, оскільки розрахунок за ст.625 ЦК проведений правильно.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, ЦПК України, суд,-

Ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича реставраційна фірма «Леополіс-Ампір» про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок суми боргу 62001,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 980,20 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 8 жовтня 2018р.

Суддя: Н.М.Румілова