Постанова

Іменем України

20 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 127/27589/16-ц

провадження № 61-18818св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата

В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», яка підписана представником Нижником Дмитром

Петровичем, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року у складі судді: Овсюк Є. М. та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Денишенко Т. О., Луценка В. В., Медяного В. М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про накладення стягнення на майно, що передане спадкоємцям в натурі (стягнення боргу кредитором спадкодавця в порядку статті 1282 ЦК України).

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 вересня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 15/04/958-к-07. 18 вересня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7 укладений договір іпотеки, посвідчений 18 вересня 2007 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дібровою Л.

О. та зареєстрований в реєстрі за № 3111 про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2007 року. За цим договором іпотекою в повному обсязі забезпечуються виконання всіх зобовязань ОСОБА_7, що випливають та походять з кредитного договору № 15/04/958-к-07 від 18 вересня 2007 року.

ПАТ «Універсал Банк» зазначало, що у березні 2014 року, при перевірці стану предмету іпотеки та умов його використання стало відомо, що ОСОБА_7 помер, однак дату смерті позивачу повідомлено не було. Листом № 1020/02-14 від 31 березня 2014 року Перша Вінницька державна нотаріальна контора повідомила Позивача про дату смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

У рамках цивільної справи № 127/13461/14-ц (провадження Вінницького міського суду, суддя Вохмінова О. С.) за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа Перша Вінницька державна нотаріальна контора про стягнення заборгованості за кредитним договором, при ознайомленні із копіями матеріалів «Спадкової справи № 133/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7», яка приєднана до матеріалів справи, позивач отримав копії правовстановлюючих документів та інших матеріалів цієї справи, згідно яких встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 Після відкриття спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли її, та оформили у рівних частках (кожному по Ѕ частки) право власності на спадщину, яка складалась з:

- квартири АДРЕСА_1;

- автомобіля Chery T11Tiggo 2.0 2008 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_3, номерний знак НОМЕР_1;

- автомобіля Chery Amulet DA 11A (легковий комбі-В), 2006 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_2.

Згідно часток у спадщині ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали 08 листопада 2012 року в Першій Вінницькій державній нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину за законом та уклали між собою договір про розподіл спадкового майна, які зареєстровані в реєстрі за № 7-1778, 7-1781, 7-1784, 7-1786, 7-1789, 7-1792, 7-1794.

Позивач вказував, що грошові зобовязання позичальника ОСОБА_7 за кредитним договором № 15/04/958-к-07 від 18 вересня 2007 року (із додатковими угодами) входять до складу спадщини, яку прийняли ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому ПАТ «Універсал Банк» 10 грудня 2015 року, через Першу Вінницьку державну нотаріальну контору надіслав вимогу його спадкоємцям про погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 34 421,47 дол. США, шляхом одноразового платежу протягом 15 днів з моменту отримання такої вимоги. Ці вимоги отримані 11 грудня 2015 року та борг не погашений.

За таких обставин позивач вважав, що предявив вимоги до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо повного погашення боргу, та відповідно, отримав відмови спадкоємців задовольнити вказану вимогу одноразовим платежем, тому вважає що його майнові права кредитора порушені, та наявні підстави є необхідними та достатніми для стягнення всієї суми заборгованості по кредиту. Також позивач зазначав, що станом на 10 лютого 2016 року борг становить 16 001,06 дол. США.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року, у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про накладення стягнення на майно, що передане спадкоємцям в натурі, відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що листом від 31 березня 2014 року № 1020/02-14 Перша Вінницька державна нотаріальна контора повідомила ПАТ «Універсал Банк» про долучення до матеріалів спадкової справи померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 листа-претензії банку до спадкоємців, який отриманий 31 березня 2014 року та зареєстрований у книзі реєстрації спадкових справ за № 596. Звернення з позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 у цивільній справі № 127/13461/14-ц про стягнення боргу за кредитним договором свідчить, що уже станом на час звернення з цим позовом позивачеві було достеменно відомо про спадкоємців позичальника, іпотекодавця ОСОБА_7, про набуте ними у власність в порядку спадкування за законом нерухоме іпотечне майно. ПАТ «Універсал Банк» предявило вимоги до спадкоємців, що прийняли та оформили спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно частиною четвертою цієї статті позбавляє його права вимоги до спадкоємців.

У травні 2017 року ПАТ «Універсал Банк» через представника Нижника Д. П. подало касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржене рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що правила статті 1281 ЦК України щодо строку предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобовязань, забезпечених іпотекою. Вказує, що суди не врахували вимог статті 1282 ЦК України та розяснення, що містяться в пунктах 32, 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, у звязку із цим зробили помилковий висновок про неможливість накладення стягнення на два автомобілі, оскільки вони також входять до складу спадщини. Вказує, що у справі № 127/13461/14-ц суди не встановлювали факт повідомлення ПАТ «Універсал Банк» про смерть ОСОБА_7, а тому посилання судів на рішення у цій справі вважає безпідставними.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У липні 2017 року ОСОБА_4 надала заперечення на касаційну скаргу, в яких просить відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржені рішення без змін.

Заперечення мотивовані безпідставністю доводів касаційної скарги, оскільки правила статті 1281 ЦК України щодо строку предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців застосовуються до зобовязань, забезпечених іпотекою.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі з таких мотивів.

Суди встановили, що 18 вересня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 15/04/958-к-07.

18 вересня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_7 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дібровою Л.

О. та зареєстрований в реєстрі за № 3111. Предметом цього договору є квартира АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17 вересня 2007 року.

14 січня 2012 року видано свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 у віці 48 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 112.

Суди встановили, що заборгованість за кредитним договором № 15/04/958-к-07 станом на 10 лютого 2016 року становить 16 001,06 дол. США.

При відмові у задоволенні позову суди зробили висновок, що ПАТ «Універсал Банк» предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли та оформили спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із цими висновками судів з таких підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц зроблено висновок, що приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобовязаннях, забезпечених іпотекою. У статті 17 Закону України «Про іпотеку» визначено підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у звязку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.

Оскільки зі смертю позичальника зобовязання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки предявлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки предявлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобовязань, забезпечених іпотекою.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків предявлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобовязаннями, а також припинення таких зобовязань.

Суди встановили, що листом від 31 березня 2014 року № 1020/02-14 Перша Вінницька державна нотаріальна контора повідомила ПАТ «Універсал Банк» про долучення до матеріалів спадкової справи померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 листа-претензії банку до спадкоємців, який отриманий 31 березня 2014 року та зареєстрований у книзі реєстрації спадкових справ за № 596. Звернення з позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 у цивільній справі № 127/13461/14-ц про стягнення боргу за кредитним договором свідчить, що уже станом на час звернення з цим позовом позивачеві було достеменно відомо про спадкоємців позичальника, іпотекодавця ОСОБА_7, про набуте ними у власність в порядку спадкування за законом нерухоме іпотечне майно.

Встановивши, що позивач пропустив строк, встановлений частиною другою статті 1281 ЦК України, суди зробили правильний висновок про відмову у задоволенні позову.

Згідно частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. Хоча й суди в оскаржених рішеннях послалися на те, що два автомобілі, про накладення стягнення на які йдеться у позовній заяві банку, не мають жодного відношення до заборгованості по кредитному договору від 18 вересня 2007 року № 15/04/958-к-07 та договору іпотеки від 18 вересня 2007 року, що суперечить абзацу другому частини другої статті 1282 ЦК України, оскільки суд за позовом кредитора може накласти стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, в у тому числі й те, що не було предметом забезпечення за кредитним договором, проте це не вплинуло на прийняття правильного по суті та законного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлене без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У звязку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Оскільки оскаржені рішення залишені без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», яка підписана представником Нижником

Дмитром Петровичем, залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель