Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1156/18

Провадження 2-о/338/43/18

05 листопада 2018 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Круль І.В.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Дроздюк І.В.

заявника ОСОБА_3

пр. заінтересованої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_3, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції про оголошення фізичної особи померлою,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_3, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції, звернувся до суду із заявою про оголошення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя селища ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим 27 червня 1942 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що ОСОБА_5 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3 (на даний час вулиця Грушевського,44). В 1941 році селище Богородчани окупували німецькі війська. В період червня-липня 1942 року ОСОБА_5 було арештовано підрозділами "гестапо", і з того часу відомості про нього відсутні, місце його перебування не відоме. У звязку оформлення спадщини просить суд оголосити родича ОСОБА_5 померлим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

В судовому засіданні заявник ствердив обставини, викладені у заяві про оголошення фізичної особи померлою, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Богородчанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судовому засіданні, заяву вважає підставною і такою, що підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що дана заява підставна і підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3, що на даний час вул. Грушевського, 44. В 1941 році селище окупували німецькі війська. В період червня-липня 1942 року ОСОБА_5 було арештовано підрозділами "гестапо" і з того часу відомості про нього відсутні, місце його перебування не відоме.

Відповідно до копії акту (а.с.6) від 15 травня 1957 року, виданого представником Міськінвентарбюро, ОСОБА_5 в 1927 році побудував в селищі Богородчани по вулиці Леніна, № 34, житловий будинок. В 1942 році ОСОБА_5 помер.

Рішенням виконкому Богородчанської селищної ради від 18 червня 1957 року встановлено право власності на будинковолодіння по вул. Леніна,№ 34, в селищі Богородчани за гр. ОСОБА_5 (а.с.7).

З довідок Богородчанського ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та Управління державної міграційної служби України Івано-Франківської області вбачається, що місце знаходження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 не встановлено, проведеними заходами встановити його місцезнаходження не представилось можливим (а.с.11, 12).

26 вересня 1991 року ОСОБА_6 склала в користь заявника ОСОБА_3 заповіт, яким заповіла йому належний їй житловий будинок усіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в селищі Богородчани по вул. Грушевського,44. Спадкодавець була дружиною ОСОБА_5, з яким вона зареєструвала шлюб 25 листопада 1924 року в селищі Богородчани Івано-Франківської області, актовий запис № 30 (а.с. 10).

Оголосити фізичну особу померлою заявнику необхідно у зв'язку з оформленням спадщини.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. У ч.2 ст.46 ЦК України зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.

Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків.

Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлим матеріально-правового зв'язку.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", судам надано роз'яснення про те, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

За відсутності доказів про факт смерті та враховуючи встановлення обставин, зазначених у ст. 46 ЦК України, а саме відсутності у місці постійного проживання ОСОБА_5 відомостей про місце його перебування протягом більше трьох років, суд робить вірогідне припущення про смерть останнього.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 слід оголосити померлим з 27 червня 1942 року.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що згідно ст. 309 ЦПК України та ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Керуючись ст.ст. 46, 47 ЦК України, п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", ст.ст. 258-259, 293,305-309 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа - Богородчанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя селища Богородчани вулиця Леніна, № 34 (на даний час вулиця Грушевського,44), Богородчанського району Івано-Франківської області, померлим з 27 червня 1942 року.

Після набрання законної сили рішенням про оголошення померлим надіслати рішення до Богородчанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області для реєстрації смерті ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча І.В. Круль

ОСОБА_7 Григорук

ОСОБА_2