Справа № 594/895/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Борщеві, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що на підставі рішення Борщівського районного суду від 17 березня 2005 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 80 грн., щомісячно, і до досягнення ним повноліття.

Поряд з тим зазначила, що аліменти які сплачує відповідач, завжди були недостатніми для утримання дитини, крім того такі він сплачував нерегулярно, а коли вийшов новий закон про збільшення розміру аліментів, то заплатив декілька місяців наперед щоб уникнути відповідальності. Також позивач зазначила, що окрім їх спільного сина, у неї на утриманні є ще двоє малолітніх дітей - дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та Домініка, ІНФОРМАЦІЯ_3. У звязку з вихованням дітей не має змоги працювати, а ціни на продукти харчування, сезонний верхній одяг є високими, а іншого доходу окрім соціальних виплат у неї не має.

Сам же відповідач є фізично здоровим, періодично працює та має дохід, який витрачає на власні потреби, на утриманні нікого не має.

А тому, просила суд збільшити розмір стягуваних аліментів та стягувати із відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2018 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позов визнає частково, посилаючись на те, що позивач неправдиво вказала, що у нього на утриманні нікого не має, оскільки на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей, з яких одна його донька від другого шлюбу та двоє хлопчиків, матірю яких є його дружина. На даний час ні він, ні його дружина ніде не працюють, у власності не мають ні транспортних засобів, ні земельних паїв. А з 15.06.2018 року батька двох неповнолітніх хлопчиків рішенням суду позбавлено батьківських прав. А тому просив збільшити розмір стягуваних з нього аліментів до 300 грн., а в стягненні витрат на правничу допомогу адвоката відмовити, оскільки позивачем не надала детального опису робіт, виконаних адвокатом, договору про надання правничої допомоги.

Відповіді на відзив від позивача до суду не надходило.

Сторони на розгляд справи не зявилися. Позивач подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, при вирішенні спору врахувати обставини наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву.

За таких обставин, дослідивши обставини, на які сторони посилаються як на обґрунтування своїх позицій, оцінивши докази надані ними, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 121989, виданого 20 січня 2003 року Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Рішенням Борщівського районного суду від 17.03.2005 року у справі №2-212 з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 80 (вісімдесят) гривень щомісячно з дня набрання чинності рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття.

Поряд з тим встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом із дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживає у власній квартирі в смт.Мельниця Подільська АДРЕСА_1. У своїй власності транспортних засобів, земельних паїв не має. На даний час ніде не працює. Наведене підтверджується довідкою Мельнице Подільської селищної ради про склад сімї від 29.05.2018 року та актом обстеження матеріально побутових умов проживання від 29.05.2018 року, складеного комісією Мельнице Подільської селищної ради.

Поряд з тим, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 і від шлюбу мають одну дитину, дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-ИД №064629, виданого 21.08.2010 року Дністровською сільською радою Борщівського району Тернопільської області та копією свідоцтва про народження серія 1-ИД №121714, виданого 24.12.2010 року Дністровською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Крім того встановлено, що до складу його сімї окрім дружини та дочки, входять ще два сини дружини від першого шлюбу та її мати. У своїй власності ні транспортних засобів ні земельних паїв не мають. Наведене підтверджується довідкою про склад сімї від 04.09.2018 року, виданою Мельнице Подільською селищною радою.

Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоровя, не отримує доходу, перебуває на утриманні, суду відповідачем не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду.

Не здобуто судом доказів і того, що з моменту постановлення рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан та стан здоров»я відповідача значно погіршився.

Відповідач, у поданому до суду відзиві на позов зазначаючи, що діти його дружини від першого шлюбу, батька яких позбавлено батьківських прав, перебувають на його утриманні, не зазначає та не подає докази, які б наведені ним обставини стверджували.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину, а отже вимоги позивача щодо збільшення розміру аліментів та стягнення з нього таких є справедливими, обґрунтованими та підставними.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в подальшому, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача інших утриманців, умови проживання та матеріального забезпечення сторін, той факт, що дитина проживає разом з матір»ю, яка у зв»язку з цим несе додаткові витрати щодо утримання такого.

Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання неповнолітнього сина, суд враховує, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 3 до 6 років, та від 6 до 18 років суттєво збільшився.

Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином вказана норма передбачає надання державою дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, гарантії щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з її платника. Підвищуючи цей мінімальний розмір, держава підвищує соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини.

Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років станом на 1 липня 2018 року становить 1944 грн., відповідно 50% на одну дитину становить 972 грн. в місяць. Поряд з тим, вказаний законодавчий акт передбачає підвищення прожиткового мінімуму кілька раз на рік. А отже, держава таким чином гарантує постійне зростання такого мінімуму.

А тому, суд приходить до висновку, що в даному випадку збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів до 1200 грн. на місяць є підставними. Позивачем обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Наведені відповідачем обставини суд не розцінює як підставні, оскільки вважає. що аліменти в розмірі 300 грн. не є достатніми та такими, що відповідають інтересам неповнолітньої дитини.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. А отже, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. на дитину підлягають стягненню з відповідача з моменту набрання рішенням законної сили.

Щодо понесених позивачем судових витрат у сумі 600 грн., пов»язаних з отриманням правничої допомоги, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, суд приходить до висновку. що в задоволенні таких слід відмовити, оскільки в цій частині позовна заява не відповідає нормам чинного цивільного процесуального законодавства, зокрема вствноленим ст. 137 ЦПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати по справі у вигляді судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки смт. Мельниця Подільська АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Відкликати з Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області виконавчий лист №2-212 про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 80 (вісімдесят) гривень щомісячно з дня набрання чинності рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: