Справа № 524/7819/17
Провадження №2/524/535/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2018 м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Воблікової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа ОСББ «ОСОБА_4 19А» про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що ОСОБА_3 був членом ЖБК №97/72 і їх сім'я проживала в квартирі №17 в буд.19а по вул.Тараса Бульби в м.Кременчуці. Вартість квартири АДРЕСА_1 сплачена повністю у 1996 році .

17.05.2017 вони звернулись до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області із заявою про проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, однак, отримали відмову у зв'язку із відсутністю всіх необхідних документів.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили суд визнати за ними право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2, а саме що кожному з них належить по 1/3 частини квартири.

В судове засідання сторони та третя особа не зявились, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Кременчуцька міська рада Полтавської області, надіслала суду відзив на позов, в якому зазначила, що відповідач проти задоволення позову заперечує, оскільки позивачами не було обґрунтовано, яким чином Кременчуцькою міською радою Полтавської області не визнається або оспорюються їх право власності.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст.384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів Полтавської області від 01.06.1995 за №550 надано дозвіл адміністрації та профкому акціонерного товариства «Кременчукнафтооргсинтез» організувати з числа працівників цього підприємства, підрядних, субпідрядних та інших установ (за згодою товариства), які перебувають на обліку бажаючих вступити до кооперативу, житлово-будівельні кооперативи №96/72 для будівництва 72-квартирного житлового будинку №12-а в кварталі 290; №97/72 для будівництва 72-квартирного будинку №12-б в кварталі 290; №98/45 для будівництва 45-квартирного житлового будинку в кварталі 290; №99/118 для будівництва 118-квартирного житлового будинку і кварталі 297 з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей, а також для наступної експлуатації та управління цими будинками.

Згідно довідки ЖБК 97/72 від 17 березня 1997 року за №48, ОСОБА_3, був членом кооперативу ЖБК 97/72 та проживав в квартирі №17 в буд.19А по вул.Тараса Бульби/колишня назва ОСОБА_5/. Вартість квартири складала 22643,60 грн та виплачена в 1996 році. Вказані обставини також підтверджуються копіями приватизаційних платіжних доручень №№1459, 1460, 1461 від 26 грудня 1995 року, відповідно до яких ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 доручили ощадному банку Автозаводського відділення №62 переказати належні їм суми житлових чеків 420000 крб.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Кременчуцького міської ради Полтавської області від 23 травня 2017 року за №35319282 ОСОБА_3. було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру №17 в буд.19А по вул.Тараса Бульби в м.Кременчуці, оскільки, надана заявником довідка №16/1-1 від 18.04.2016, видана житлово-будівельним кооперативом №97/72 не відповідає встановленим законодавством вимогам.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України "Про власність"(який був чинний на час внесення позивачами коштів) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

На думку суду, докази надані позивачами підтверджують членство ОСОБА_3В у житлово-будівельному кооперативі, а також внесення ним та членами його сім'ї пайового внеску в повному обсязі.

Пунктом 6-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) роз'яснено, що відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було установлено письмовою угодою між ними.

За змістом ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно зі ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду.

З роз'яснень постанови Пленум Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вбачається, що при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Враховуючи те, що факт спільної сплати коштів підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а також приймаючи до уваги те, що позивачі позбавлені можливості на даний час зареєструвати своє право власності на квартиру, суд приходить до висновку, що інтереси позивачів підлягають судовому захисту, шляхом визнання за ними по 1/3 частина в праві спільної власності на квартиру №17 в буд.19А по вул.Тараса Бульби в м.Кременчуці Полтавської області.

Судові витрати суд покладає на позивачів.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовом ОСОБА_3 ОСОБА_6, Ярини ОСОБА_7, ОСОБА_3 ОСОБА_8 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа ОСББ «ОСОБА_4 19А» про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 69 кв.м, житловою площею 39,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 69 кв.м, житловою площею 39,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 69 кв.м, житловою площею 39,3 кв.м.

Судові витрати покласти на позивачів.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць