РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу 221/6526/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, пояснюючи, що на підставі договору дарування житлового будинку від 04.12.2004 року, вона є власником будинку № 42 по вул.Шияна у с.Миколаївка Волноваського району Донецької області. У належному їй будинку зареєстровані відповідачі, які з 2014 року мешкають за іншою адресою, виїхали з будинку, мешкають окремо, але не бажають добровільно знятися з реєстрації в належному їй будинку, комунальних послуг, повязаних з їх реєстрацією, не сплачують. Позивач вказує, що, не проживаючи в будинку за місцем реєстрації понад 1 рік, вони втратили право користування житловим приміщенням в будинку, тому просила в судовому порядку визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку № 42 по вул.Шияна у с.Миколаївка Волноваського району Донецької області.

У судове засідання позивач не зявилася, у позові вказала про розгляд справи без її участі, на позові наполягала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи х наступного.

Згідно договору дарування жилого будинку від 04.12.2004 року, жилий будинок за № 42 по вул.Шияна у с.Миколаївка Волновського району Донецької області належить на праві власності позивачці. Договір дарування зареєстрований Волноваським БТІ 22.12.2004 року, що підтверджується витягом про реєстрацію прав власності.( а.с.5,7)

З довідки Миколаївської сільської ради Донецької області від 19.09.2018 року за № 1722 вбачається, що відповідачі зареєстровані за вказаною адресою.( а.с.8)

Відповідно акту обстеження житлового будинку щодо фактичного проживання осіб, складеного 21.08.2018 року комісією за участю депутата Миколаївської сільради ОСОБА_5, відповідачі не мешкають в будинку № 42 по вул.Шияна у с.Миколаївка Волноваського району Донецької області з 2014 року. ( а.с.9)

Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідачів більше одного року в будинку № 42 по вул.Шияна у с.Миколаївка Волноваського району Донецької області без поважних причин, їх особистих речей в будинку немає, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.405 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування будинком № 42 по вулиці Шияна у с.Миколаївка Волноваського району Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В.Безрук