ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/38/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Микитин Оксани Степанівни, заінтересовані особи ОСОБА_4, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві,-

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитин Оксани Степанівни.

Мотивуючи свої вимоги тим, що державний виконавець безпідставно виніс постанову про передачу виконавчого провадження від 08.08.2017, відкритого на підставі виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва від 31.01.2017 року у справі №753/15865/16 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів у сумі 94717 грн. 29 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 947 грн. 18 коп. до Дарницького районного відділу Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Вважає, що старшим державним виконавцем у порушення вимог ст.ст. 1, 10,13,18 ЗУ "Про виконавче провадження" та ст. 149 Цивільного кодексу України не проведено перевірку майнового стану боржника ОСОБА_4, який є одноосібним власником статутного капіталу ТОВ «Водоворот Трейдінг» та можливо було б звернути стягнення на майно та корпоративні права даного товариства. Також, старший державний виконавець не звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11.11.2016 у справі №753/15865/16-ц. Разом із тим, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04.04.2017 встановлено, що місце роботи боржника та місце знаходження його майна (корпоративних прав) знаходиться на території Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, а згідно повідомлення Міністерства юстиції України №1362-0-3-16/204 "Щодо результатів розгляду звернення" від 12.10.2016 за адресою проживання боржника, а саме: м. Київ, пр-т. Бажана,5, кв. 106 боржник відсутній, грошові кошти у банківських установах відсутні, також у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, на яка можливо звернути стягнення.

У зв'язку із чим, заявниця вважає, що постанова старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Микитин О.С. про передачу виконавчого провадження від 08.08.2017, винесена всупереч вимогам ст. ст. 1, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» та просила визнати її неправомірною та зобов'язати старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Микитин О.С. вчинити дії з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва від 31.01.2017 №753/15865/16 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, заборгованості по сплаті аліментів у сумі 94 717 грн. 29 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 947 гри. 18 коп. у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з'явилась, повідомлена про час та місце розгляду скарги належним чином, на адресу суду надіслала заяву про розгляд скарги за її відсутності з підтриманням вимог, тим самим, поновивши права стягувача в межах виконавчого провадження (а.с. 42).

Старший державний виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитин Оксана Степанівна у судове засідання не з'явилась, повідомлена про час та місце проведення судового засідання належним чином, на адресу суду надіслала заяву про розгляд скарги за відсутності представника відділу, проти задоволення скарги заперечувала та зазначила, що надати копії матеріалів виконавчого провадження та пояснення немає можливості, оскільки матеріали виконавчого провадження передані для належного виконання до Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві (а.с. 55-61).

В судове засідання боржник ОСОБА_4 не з'явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 41, 53-54).

Ухвалою Дарницького районного суду від 12.02.2018 Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи (а.с. 46).

Представник Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Спектор М.О. у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином (а.с. 48).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи те, що неявка учасників справи у судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, суд, у порядку визначеному ст. 450 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення скарги із наступних підстав.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ч. 1 ст. 447 ЦПК України).

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11.11.2016 у справі №753/15865/16-ц стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості по сплаті аліментів у сумі 94717 грн. 29 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 947 грн. 18 коп. (а.с.8-9).

31 січня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду (а.с.18).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (далі -ЗУ «Про виконавче провадження») виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

10 лютого 2017 року стягувач ОСОБА_2 надіслала до Шевченківського PB ДВС міста Києва заяву про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва №753/15865/16 від 31.01.2017 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, заборгованості по сплаті аліментів у сумі 94717 грн. 29 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 947 грн. 18 коп. (а.с. 17).

Згідно повідомлення старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Микитин О.С. від 15.02.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з посиланням на те, що згідно адміністративно територіального розподілу будинок №63 по вулиці Л. Толстого до Шевченківського району м. Києва не відноситься, на підставі п. 10 частини 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ №753/15865/16 від 31.01.2017 повернуто без прийняття до виконання (а.с. 20).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04.04.2017 у справі №753/4525/17 скаргу на дії Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Микитин О.С., заінтересована особа - ОСОБА_4 - задоволено.

Визнано дії державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Микитин О.С., які виявилися у винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 15 лютого 2017 року по виконанню виконавчого листа № 753/15865/16, виданого 31 січня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів в сумі 94 717 грн. 29 коп. та 947 грн. 18 коп. - витрат по сплаті судового збору, - неправомірними.

Зобов'язано державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Микитин О.С. вжити заходів до скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 15 лютого 2017 року по виконанню виконавчого листа № 753/15865/16, виданого 31 січня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів в сумі 94 717 грн. 29 коп. та 947 грн. 18 коп. витрат по сплаті судового збору (а.с.21-22).

06 липня 2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Микитин О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53405336 для виконання виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва від 31.01.2017. Зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (а.с. 24).

08 липня 2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Микитин О.С. винесено постанову про передачу виконавчого провадження, згідно якої виконавчий лист Дарницького районного суду міста Києва №753/15865/16 від 31.01.2017 передано до Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у строк до 08.08.2017 (а.с. 29).

З тих підстав, що в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання зазначеного виконавчого документу за місцем ТОВ «Водоворот Трейдінг» за заявою стягувача за адресою: м. Київ, вул. Л. Толстого, 63, оф. 12 (Голосіївський район). Згідно відповідей ДФС від 11.07.2017, УПФУ від 18.07.2017 відомості про джерела доходів боржника відсутні.

Згідно повідомлення ТОВ «Водоворот Трейдінг» від 20.07.2017 №29, щодо фінансового стану підприємства за 2015 фінансовий результат має від'ємне значення у 2015 році -16371,00 грн., у 2016 році 165500,00 грн. У зв'язку з цим, дивіденди за результатами діяльності не нараховувались та не виплачувались.

01 серпня 2017 року надійшло повідомлення ТОВ «Водоворот Трейдінг», щодо фінансового стану підприємства за 2015 фінансовий результат має від'ємне значення у 2015 році -16371,00 грн., у 2016 році 165500,00 грн. У зв'язку з цим, дивіденди за результатами діяльності не нараховувались та не виплачувались.

03 серпня 2017 року надійшло повідомлення ТОВ «Водоворот Трейдінг» щодо фінансового стану підприємства. ОСОБА_4 виконує обов'язки керівника без нарахування заробітної плати. Як єдиний учасник товариства, у разі отримання прибутку підприємством згідно ст. 26 статуту товариства він має право на отримання частини прибутку (дивідендів). За перше півріччя 2017 року фінансовий результат має від'ємне значення та складав 12400,00 грн. у зв'язку з чим дивіденди за результатами діяльності не нараховувались, з додатком фінансовий звіт 1 півріччя 2017. Згідно виконавчого листа боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 4 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Згідно п. 6 Розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (відповідно до наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби;відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби;утворення виконавчої групи при кількох органах державної виконавчої служби; якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Згідно відтиску календарного штемпеля на поштовому конверті, рекомендований лист № 07 з супровідним листом №175/30 від 08.08.2017 був надісланий на адресу стягувача 11.08.2017 року, та отриманий останньою 15.08.2017, відповідно до скріншоту з сайту УДППЗ «Укрпошта» (а.с.31).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також конвенцією "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа Юрій Миколайович Іванов проти України).

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» даного закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна (ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до вимог частини 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. А згідно частини 3 цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з 25.10.2010 ОСОБА_4 (боржник) є одноосібним власником (засновником) та директором ТОВ «Водоворот Трейдінг», код 37308959, яке зареєстровано за адресою: 03022 м. Київ, вул. Сумська, 3.

З розміщених в мережі Інтернет рекламної інформації ТОВ «Водоворот Трейдінг» фактично знаходиться за адресою: 03035, м. Київ, вул. Л. Толстого, 63, оф.12, здійснює господарську діяльність.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04.04.2017 року у справі №753/4525/17 встановлено, що місце роботи боржника та місце знаходження його майна (корпоративних прав) знаходиться на території Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, також з повідомлення Міністерства юстиції України №1362-0-3-16/204 «Щодо результатів розгляду звернення» від 12.10.2016 року за адресою проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1 боржник відсутній, грошові кошти у банківських установах відсутні, також у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, на яка можливо звернути стягнення.

Статтею 149 Цивільного кодексу України передбачено, шо звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише у разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів. Кредитори такого учасника мають право вимагати від товариства виплати вартості частини майна товариства, пропорційної частці боржника у статутному капіталі товариства, або виділу відповідної частини майна для звернення на нього стягнення. Частина майна, що підлягає виділу, або обсяг коштів, що становлять її вартість, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату пред'явлення вимог кредиторами. 2. Звернення стягнення на всю частку учасника в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю припиняє його участь у товаристві.

Таким чином, старший державний виконавець прийнявши рішення про передачу виконавчого провадження до Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, діяв поза межами повноважень, покладених на нього під час виконання рішення суду, визначених зокрема ст.ст. 1, 10, 13, 18 Законом України «Про виконавче провадження» щодо належного виконання рішення суду та відповідно до положень ст. 149 ЦК України мав би вжити заходів щодо звернення стягнення на майно та корпоративні права ТОВ «Водоворот Трейдінг» одноосібним власником статутного капіталу якого є боржник ОСОБА_4 Вказане свідчить про передчасність дій старшого державного виконавця щодо передачі виконавчого провадження за місцем проживання боржника, а відтак, вимога скарги про визнання вказаної постанови неправомірною підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Аналізуючи зібрані по скарзі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявниці є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, а обставини, що спростовують вимоги, судом не встановлено

За таких підстав, відповідно до ст. 451 ЦПК України, суд вважає за необхідне визнати постанову про передачу виконавчого провадження державного виконавця неправомірною та зобов'язати його вчинити дії з примусового виконання виконавчого листа 753/15865/16 у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Микитин Оксани Степанівни, заінтересовані особи ОСОБА_4, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві -задовольнити.

Визнати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитин Оксани Степанівни про передачу виконавчого провадження від 08.08.2017 неправомірною.

Зобов'язати старшого державного виконавця Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитин Оксану Степанівну вчинити дії з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду міста Києва №753/15865/16 від 31.01.2017 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, заборгованості по сплаті аліментів у сумі 94 717 грн. 29 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 947 гри. 18 коп. у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК