Справа № 296/5724/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Степанчук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, що зареєстровано між нею та ОСОБА_2,оскільки вони мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сімя розпалась остаточно і примирення є неможливим.

Крім того, позивач просить ухвалити рішення щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно для утримання їх неповнолітньої дочки ОСОБА_3, 30.09.2011 р. н., так, як відповідач не бере участі в утриманні дитини, яка проживає разом з нею і потребує постійного догляду та матеріальних витрат тощо.

У судове засідання позивач не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що свої позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечив.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_1, 17.12.1982 р. н., і ОСОБА_2, 04.10.1986 р. н., зареєстровано шлюб, актовий запис № 1648 (а. с. 7).

Згідно копії свідоцтва про народження, під час проживання в шлюбі у сторін 30 вересня 2011 року народилась дочка ОСОБА_3 (а. с. 8).

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя.

З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення.

Згідно зі ст.56 СК України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає вимогу щодо розірвання шлюбу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення.

Крім того, згідно ст.ст.180, 181 СК України, суд також вирішує питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів для утримання неповнолітньої дитини, оскільки батьки рівною мірою зобовязані її утримувати до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.184 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов'язання обох батьків утримувати дитину, яка проживає з позивачем і потребують матеріальної допомоги, і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоровя або за іншими підставами не спроможний її надавати своїй неповнолітній дитині.

Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно.

Керуючись ст.ст.109, 110, 112, 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 352, 430 ЦПК України ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_1, 17.12.1982 р. н., і ОСОБА_2, 04.10.1986 р. н., актовий запис № 1648 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, 04.10.1986 р. н., на користь ОСОБА_1, 17.12.1982 р. н., аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, 30.09.2011 р. н., у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 13 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційному суді Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Суддя О. П. Сингаївський