Справа № 2-83/2009
Провадження №4-с/145/5/2018
У Х В А Л А

"13" вересня 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Кіосак Н. О. ,

за участю секретаря Крикливої М.С.,

розглянувши скаргу Кредитної спілки "Альянс Україна" на постанову головного державного виконавця Фролової Л.М. Тиврівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 26.06.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачеві,

встановив:

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 27.02.2009 року вирішено Договір кредиту №017-08 КТв від 01.02.2018 року між КС «Альянс» та ОСОБА_1 розірвати; з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КС «Альянс» присуджено солідарно суму неповернутого тіла кредиту 4331,82 грн., проценти за користування кредитом 3271,25 грн., пеню 6000 грн. та судові витрати в розмірі 161,41 грн., а всього 13763,94 грн.

На виконання даного рішення суду 12.03.2009 року Тиврівським районним судом видано виконавчий лист №2-83/2009.

Постановою головного державного виконавця Тиврівського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 09.01.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2

Постановою головного державного виконавця Тиврівського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 27.06.2018 року зазначений виконавчий лист повернено стягувачеві на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», мотивуючи тим, що майно, на яке може бути звернене стягнення відсутнє, а здійсненні заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

06.08.2018 року КС "Альянс Україна" звернулася до суду з скаргою, в якій просить поновити строк на подачу скарги до суду та скасувати дану постанову ВП № 55488248 від 27.06.2018 року.

На обґрунтування скарги вказує, що оскаржувану постанову від 27.06.2018 року КС «Альянс Україна» отримала по пошті 03.08.2018 року.

Постанова ВП № 55488248 від 27.06.2018 року є незаконною, оскільки в матеріалах виконавчого провадження повинні знаходитися докази виклику боржника, в разі необхідності здійснення його приводу, здійснення розшуку боржника, а доказами відсутності майна та коштів у боржника можуть бути акти перевірки майнового стану боржника за місцем проживання останнього, складеного державним виконавцем за участю понятих, довідки з органів, які проводять реєстрацію нерухомості та автотранспортних засобів про відсутність у боржника відповідно майна, довідка банківських установ про відсутність відповідного майна, довідки банківських установ про відсутність у боржника відкритих рахунків або відсутність коштів на цих рахунках, копія трудової книжки боржника, з якої випливає, що боржник не працює, довідка органів соціального забезпечення та зайнятості населення про неотримання боржником доходів, довідка податкових органів про відсутність реєстрації боржника як суб'єкта підприємницької діяльності тощо. В повному об'ємі державним виконавцем ці обставини не були перевірені.

В судове засідання представник КС "Альянс Україна" не з'явився, про слухання справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку. Надав суду заяву, в якій вказує, що скаргу підтримують в повному обсязі і просить її задоволити та провести розгляд справи у їх відсутність.

Головний державний виконавець Тиврівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі, при винесені рішення покладається на розсуд суду.

Особи, інтересів яких стосується скарга, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 повідомлені про розгляд скарги в установленому законом порядку (ОСОБА_4 за місцем реєстрації). Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Виходячи з положень ст.. 128 ЦПК України суд скаргу розглядає у відсутності вищевказаних осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скаргу КС "Альянс Україна" слід задоволити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції на час відкриття провадження) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно ст..56 даного Закону арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

В заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач просив накласти арешт на все майно боржника.

Проте, в постанові про відкриття виконавчого провадження від 09.01.2018 року рішення про арешт майна (коштів) боржника немає, докази про реєстрацію обтяжень майна боржника в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно до матеріалів виконавчого провадження не долучено. Так само, не долучено доказів про направлення запитів до банківських установ для перевірки наявності рахунків у боржника та коштів на них.

Повідомлення про виклик до державного виконавця Трестьяну О.М. не вручено через відсутність його за місцем проживання, що стверджується копією поштового конверта.

Відповідно до ст.. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Проте, з поданням про оголошення боржника в розшук до суду державний виконавець не зверталась.

З наданого суду акту від 23.06.2018 року по відсутність у боржника майна та коштів, на яке можливо звернути стягнення вбачається, що перевірка проводилась у відсутності ОСОБА_2, проте, не зрозуміло, де проводилась вказана перевірка, за якою адресою, в присутності яких мешканців відповідного житла.

За таких обставин суд вважає, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого листа від 27.06.2018 року винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до п.а ч.1.ст. 449 ЦПК України сторона виконавчого провадження має право звернутися до суду із скаргою на рішенням, дії або бездіяльністю державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Враховуючи, що копію оскаржуваної постанови скаржник отримав 03.08.2018 року, що стверджується долученим листом державного виконавця про направлення скаржнику оскаржуваної постанови, де міститься відмітка про його надходження до скаржника - 03.08.2018 року, а дану скаргу згідно поштового конверту до суду подано 06.08.2018 року, доказів про те, що про оскаржувану постанову скаржник повинен був дізнатись раніше, суду не надано, тому суд вважає, що строки оскарження постанови скаржником не пропущено.

Керуючись ст.ст.. ст.ст. 128, 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу задоволити.

Постанову головного державного виконавця Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 ВП №.06.2018року «Про повернення виконавчого документу стягувачеві» скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кіосак Н. О.