н/п 2/490/273/2018 Справа № 487/116/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
26 вересня 2018 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого у справі, судді Гуденко О.А.,
при секретарі Кваша С.О.,
за відсутності сторін та їх представників,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив про задоволення позову в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не надав.
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Заводського роайонного суду м.Миколаєва від 26.01.2018 року позовну заяву направлено до Центрального районного суду м.Миколаєва за територіальною підсудністю.
Ухвалою від 26.02.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду.
Відповідно до ст. 279, 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи.
3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що відповідно до заочного рішення по справі № 467/2110/14-ц від 03.11.2014 року Арбузинського районного суду Миколаївської областіпо за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - позов задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1000 (одну тисячу) грн.
Отже , кредитор після закінчення строку дії договору скористався своїм правом на стягнення повної суми заборгованості , із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», стягнувши усю суму заборгованості станом на 22.08.2014 року.
4. Висновки суду та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
ОСОБА_5 Верховного Суду вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.
Тим більше такі положення розповсюджуються і на правовідносини між сторонами після закінчення встановленого в кредитному договорі терміну його дії.
Щодо нарахування пені необхідно зважати на вимоги статей 549, 550, 551 ЦК України, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разіпорушення боржником зобов'язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов'язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов'язання, не обмежується.Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов'язання. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Разом з тим відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною першою статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов'язання.
Отже, суд доходить висновку, що оскільки позов пред'явлено до боржника про стягнення пені, нарахованої відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору після закінчення строку його дії та стягнення усієї суми заборгованості в повному обсязі - такі вимоги задоволенню не підлягають.
Вимог про застосувавння наслідків, передбачених ст. 625 ЦК України, позивач не заявляв.
5. Розподіл судових витрат.
Ухвалюючи рішення, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, зобовязаний вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами у справі.
Судові витрати у зазначеній цивільній справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду в сумі 1 600 грн.
У звязку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, не підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 12,81, 259-265,280,281 ЦПК УКраїни, суд
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гуденко О.А.

Повний текст рішення суду складено 04 жовтня 2018 року