ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 398/1251/18

провадження № 22-ц/4809/245/18

Кропивницький апеляційний суд в складі складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортного устаткування «Віра-Сервіс Інтермаш»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Коліуш Г.В.) від 24 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ТОВ «Завод підйомно-транспортного устаткування «Віра-Сервіс Інтермаш» у якому просив про таке:

1.визнати протиправним його звільнення з посади машиніста котельні ТОВ «Завод підйомно-транспортного устаткування «Віра-Сервіс Інтермаш» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України;

2.поновити його на роботі на вказаній посаді;

3.стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згодом позивач збільшив свої вимоги, подавши відповідну заяву (а. с. 76 78), просив стягнути з відповідача на його користь 20 000 грн. у якості матеріального відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, постановленою у складі суддя Коліуш Г.В., від 24 липня 2018 року заяву ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків. а саме: суд запропонував позивачу сплатити судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Суд мотивував своє рішення тим, що відповідно до приписів ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач не звільнений від сплати судового збору за подання заяви про відшкодування моральної шкоди. При цьому суд зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 4 вказаного Закону судовий збір має бути сплачений позивачем у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням суми предявленої позивачем вимоги, він зобовязаний сплатити 1762 грн.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

У поданій від імені ОСОБА_4 його представником адвокатом ОСОБА_5 апеляційній скарзі (а. с. 130 131) позивач просить суд апеляційної інстанції прийняти постанову, якою змінити ухвалу суду першої інстанції від 24 липня 2018 року в частині визначення розміру судових витрат.

Позивач скаржиться на неправильне застосування судом норм Закону України «Про судовий збір». Він вказує на те, що лише з позовних заяв про захист честі, гідності і ділової репутації фізичної або юридичної особи та повязаних з ними вимог про відшкодування моральної шкоди у матеріальній формі (п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI) судовий збір належить сплачувати у вказаному судом першої інстанції розмірі. В інших випадках подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди судовий збір має сплачуватися у розмірі, встановленому п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу (а. с. 148 149) у якому висловив незгоду з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі. Він стверджує, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди у грошовій формі підлягає обкладенню судовим збором на загальних підставах. Збільшивши позовні вимоги, позивач взагалі не сплатив судовий збір. Крім того, на переконання відповідача заяву про збільшення позовних вимог позивач подав суду з порушенням приписів ст. 49 ЦПК України.

Позиції сторін у судовому засіданні суду апеляційної інстанції

Учасники справи повідомлені судовими повістками про час, дату та місце її розгляду , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень ( а. с. 168 170), в судове засідання 31 жовтня 2018 року, у якому здійснено розгляд справи, не зявилися, про наявність поважних причин неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У звязку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Крім того, згідно частин 4 і 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, у такому випадку постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

Позивач звернувся до суду за вирішенням трудового спору та при зверненні з позовом просив визнати його звільнення протиправним, поновити його на роботі і стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Посилаючись на положення п. 2 ч. 1 ст. 49 ЦПК України позивач подав заяву про збільшення позовних вимог і додатково предявив вимогу про відшкодування завданої йому моральної шкоди у грошовій формі в сумі 20 000 грн.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

За змістом. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Позивач оскаржує в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про залишення заяви про збільшення позовних вимог без руху в частині, яка стосується визначеного судом розміру судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 176 ЦПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI).

Подаючи до суду заяву про збільшення позовних вимог позивач не посилався на наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про відшкодування моральної шкоди.

У апеляційній скарзі позивач погоджується з висновком суду, що за подання до суду заяви про відшкодування моральної шкоди він зобовязаний сплатити судовий збір.

Вирішуючи питання щодо розміру судового збору, апеляційний суд виходить з того, що положеннями п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI не визначено окремо розмір судового збору за подання до суду заяв про відшкодування моральної шкоди в майновій формі у трудових спорах.

За змістом Закону № 3674-VI на розмір судового збору впливає характер поданої до суду заяви, який визначається відповідно до характеру спірних правовідносин у яких, як стверджує позивач, порушено його право.

Оскільки моральна шкода є за своєю природою немайновою, суд мав врахувати, що характер виниклого між сторонами спору про її відшкодування є також немайновим, а тому подана до суд заява являється заявою немайнового характеру.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність сплати позивачем судового збору за подання заяви по відшкодування моральної шкоди, але невірно визначив характер поданої заяви, що привело до неправильне застосування закону та помилкового визначення розміру судового збору.

Враховуючи, що законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 р. № 2246-VIII встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 грн., позивачу належить сплати судовий збір у такому розмірі:

1762 х 0,4 = 704,80 (грн.).

Суд першої інстанції при визначенні розміру судового збору неправильно застосував норми Закону № 3674-VI.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що суд прийняв заяву позивача про збільшення позовних вимог з порушенням норм цивільного процесуального законодавства, апеляційним судом до уваги н беруться так, як в цій частині судове рішення не оскаржується.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У звязку з тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з неправильним застосуванням вимог Закону № 3674-VIта не відповідає критерію законності, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, таке рішення підлягає зміні.

Про судові витрати

Судові витрати учасників справи, повязані з розглядом цієї апеляційної скарги, підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2018 року в частині визначеного судом розміру судового збору змінити.

Запропонувати ОСОБА_4 сплатити судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. та надати до суду першої інстанції оригінал квитанції про сплату судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 05 листопада 2018 року.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді: С.М. Єгорова

ОСОБА_3