Справа № 484/6000/13-ц
Провадження № 4-с/484/19/18
Ухвала
про відмову в задоволенні скарги
04.10.2018 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі : головуючого судді Максютенко О.А.
секретар судового засідання Завірюха В.Ю.
за участі представника скаржника ОСОБА_1
державного виконавця - Домбровської К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа
14.09.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного ТУ юстиції в Миколаївській області ОСОБА_3.
В обґрунтування скарги зазначено. що 23.12.2013 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було винесено ухвалу про забезпечення позову про поділ майна подружжя. За вказаною ухвалою визнаний спільним майном подружжя, зареєстрований за колишньою дружиною ОСОБА_4 автомобіль Skoda Rapid (2013 року випуску ВЕ 42-03 ВН) разом з двома ключами від нього, повинен був бути переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 та на нього також було покладено арешт.
За вказаною ухвалою суду зобовязання в передачі автомобіля на відповідальне зберігання було покладено на відділ ДВС ПЕрвом айського МРУЮ та в частині арешту автомобіля на ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Первомайська та Первомайського району. Вказана ухвала виконана не була. Автомобіль практично два роки, з дня направлення ухвали на виконання, перебував у відкритому володінні та користування ОСОБА_4, до якої за ухилення від передачі автомобіля Відділу ДВС (разом з двома ключами) з боку ДВС ніяких заходів передбачуваних Законом України «Про виконавче провадження» не застосовувалось.
Він перебував, як на прибудинковій території за місцем проживання ОСОБА_4М, та на оплачуваній стоянці мікрорайону «Коротченко». На його запити та запити адвоката ОСОБА_6 працівники Відділу ДВС пояснювали, що автомобіль розшукати не можуть, навіть за допомоги ДАІ Первомайського міського відділу (тодішньої) міліції, якому вони надавали відповідне доручення.
Хоча в дійсності автомобіль увесь час перебував в користуванні ОСОБА_4, і вона ним постійно пересувалась по місту Первомайську, ні від кого не ховаючись.
В квітні 2015 року він вибув на оперативну службу в зону АТО (Луганську, Донецьку області) в спецпідрозділ, але навіть і на той час ніяких заходів з забезпечення виконання вказаної ухвали суду відділом ДВС, в частині вилучення автомобіля у ОСОБА_4 та передачі його на відповідальне зберігання зроблено, не було.
В послідуючому, коли він настійливо через адвоката став непокоїти працівників відділу ДВС з вказаного питання, ОСОБА_4М повідомила, що в неї автомобіль викрали.
За його заявою Первомайським Відділом поліції було відкрито кримінальне провадження стосовно притягнення до кримінальної відповідальності за недбалість відповідних працівників Відділу ДВС та ДАІ, а також про встановлення осіб, які викрали (чи інсценували угон автомобіля) зазначений спільний автомобіль.
На даний час міськвідділом поліції в ході розслідування встановлено, що автомобіль за підробленими судовими документами апеляційного суду недалекої від нас області було знято з арешту та продано громадянину України з сусідньої до нас області.
Скаржник переконаний, що якби у свій час працівниками Відділу ДВС Первомайського МРУЮ були застосовані всі, передбачувані законодавством заходи з вилучення автомобіля у ОСОБА_4 та передачі його на відповідальне зберігання, без описаних вище зволікань, то основне питання за його позовом було б вирішено ще у 2013 року.
Вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документа. Просив визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Домбровської К.С. Первомайського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 29.08.2018 року про повернення виконавчого документа ухвали Первомайського міськрайонного суду від 23.12.2013 року.
Представник заявника адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.
26.09.2018 року державний виконавець Домбровська К.С. надала відзив на скаргу.
В судовому засіданні державний виконавець Домбровська К.С. просила відмовити в задоволенні скарги посилаючись на те, що державним виконавцем зроблено всі необхідні дії для виконання ухвали суду, однак виявити автомобіль зазначений в ухвалі суду не виявилось за можливе, крім того на даний час зазначений автомобіль взагалі не існує.
Заслухавиши сторони, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.
Нормами Конституції України (ст.ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 14) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.
У статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Ухвалу звернуто до негайного виконання.
Вказану ухвала суду звернуто до виконання за заявою ОСОБА_2 від 24.11.2014 року до відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області.
29.08.2017 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 45585471, однак 02.10.2017 року була винесена постанова про відновлення виконавчого провадження.
20.06.2017 року державний виконавець направила до боржника ОСОБА_4 вимогу про необхідність зявитись до державного виконавця 25.10.2017 року та надати письмове пояснення щодо місця знаходження автомобіля.
09.10.2017 року державний виконавець направив до територіального сервісного центру 4842 Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області запит щодо реєстрації спірного транспортного засобу.
За повідомленням зазначеного сервісного центру від 19.10.2017 року №31/14/2-2574 зазначено, що відповідно до ЄДР МВС та РПС «Автомобіль» автомобіль "SKODA RAPID", 2013 року випуску, державний номер BE 42-03 ВН, кузов TMBAD2NH3DB100753 07.07.2016 року знято з обліку ТСЦ №3545 РСЦ МВС в Кіровоградській області. 25.08.2016 року вище вказаний автомобіль було зареєстровано в ТСЦ №5149 РСЦ МВС в Одеській області за гр.. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Відповідно до акту державного виконавця від 25.05.2017 року боржниця ОСОБА_4 повідомила державному виконавцю, що спірний автомобіль у неї викрадено декілька років тому. Доля автомобіля їй невідома. будь-які інші пояснення надавати відмовилась.
29.08.2018 року державний виконавець виносить постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки встановлено, що у боржника відсутнє майно, яке необхідно передати згідно виконавчого документа.
Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Згідно із п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 р.), чинного на момент вчинення оскаржуваних дій, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Крім того, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області справа № 484/6000/13-цр., провадження № 2/484/124/14р. від 26.05.2014р скасовано заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль "SKODA RAPID", 2013 року випуску, державний номер BE 42-03 ВН, кузов TMBAD2NH3DB100753, який зареєстрований за ОСОБА_7 застосовані ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.12.2013 року.
Однак, 04 квітня 2014 року рішенням апеляційного суду Миколаївської області зазначене рішення Первомайського суду скасовано в частині скасування заходів забезпечення позову. Розділено спільне майно подружжя, в тому числі визнано право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по ? частині спірного автомобіля. В мотивувальній частині рішення зазначено, що заходи забезпечення позову діють до моменту визнання права власності на ? частину автомашини за ОСОБА_2 Рішення набуло законної сили з моменту проголошення.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що в ході виконавчого провадження державним виконавцем вжито усі необхідні заходи з метою належного виконання ухвали суду в частині передачі на відповідальне зберігання автомобілю.
Повернення виконавчого документа відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, про що внесено відомості до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, доступ до якого має кожна зі сторін виконавчого провадження.
При цьому, окрім наведеного, суд зважає і на те, що заявником протягом розумного строку не було вжито активних дій по виконанню рішення апеляційного суду щодо визнання за ним права власності на 1/2 частину автомобіля, а саме протягом більш як чотирьох років. В своїй скарзі заявник не зазначає про хід виконання рішення в цій частині, а тому суд вважає скаргу безпідставною.
Керуючись ст. 258-261, 447-451 ЦПК України, суд
В задоволенні скарги ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНПП -НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_8) на постанову державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа від 29.08.2018 року за виконавчим провадженням № 45585471 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньої до Миколаївського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя :