Справа № 495/7245/18
З а о ч н е р і ш е н н я
08 жовтня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
справа №495/7245/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Білгород-Дністровський районний відділ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_4 - ОСОБА_5, який діє на підставі ордеру;
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Білгород-Дністровський районний відділ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на наступне.
Позивачам на праві приватної (спільної часткової) власності належить квартира під №139, в будинку №14 А по вул. Перемоги в м. Білгород-Дністровському Одеської області. 07.08.2017 року за вказаною адресою було зареєстровано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відразу після реєстрації ОСОБА_3 переїхав проживати до своїх батьків, а саме до м. Євпаторії, вул. Рілєєва, 24, Автономна республіка Крим. Відповідач не є членом сім'ї позивачів, в зазначеній квартирі не проживає з моменту реєстрації, реєстрація останнього у вказаній квартирі порушує права власників на вільне володіння, користування та розпорядження належним їм на праві власності майном.
Заяви та клопотання від сторін по справі не надходили.
Представник позивачів ОСОБА_5, який діє на підставі ордеру, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за відсутністю позивачів, та їх представника, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачам на підставі свідоцтва про право власності від 14.10.1997 року (а.с. 12) на праві приватної власності (спільної часткової) в рівних частках належить квартира під №139, в будинку №14 А по вул. Перемоги в м. Білгород-Дністровському Одеської області.
У належній позивачам на праві власності квартирі з 07.08.2017 року зареєстрований відповідач (а.с. 28).
Відповідно до акту про встановлення фактично проживаючих осіб від 08.08.2018 року відповідач з дня реєстрації у квартирі не проживає (а.с. 21).
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
У відповідності до статей 156, 64 Житлового кодексу УРСР до членів власника будинку (квартири) належать дружина (чоловік) власника будинку, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідач не є членом сім'ї позивача, та не проживає у квартирі, власниками якої є позивачі з моменту реєстрації. Реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача, як власника нерухомого майна на вільне розпорядження та користування вказаним майном.
За таких обставин, права позивачів, як власників квартири підлягають захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, підстав для збереження за ним житлового приміщення немає.
Положеннями ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на пiдставi заяви особи, остаточного рiшення суду, свідоцтва про смерть особи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивачів та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 64, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 386, 391, ст. ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 258, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Білгород-Дністровський районний відділ Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою під №139, в будинку №14 А по вул. Перемоги в м. Білгород-Дністровському Одеської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя