Провадження № 2/263/2334/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м.Маріуполя у Донецький області в складі: головуючого судді Скрипниченко Т.І., за участі секретаря - Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Позов мотивований тим, що 31.01.2017 року рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів прибутку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2017 року та до повноліття дитини. Постановою державного виконавця від 16.03.2017 року відкрито виконавче провадження №53581035. Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обовязків виникла значна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини. Станом на 09.07.2018 року заборгованість по аліментам складає 35014, 93 грн., що підтверджується довідкою Центрального відділу ДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області. Вважає, що з відповідача, за період: лютий грудень 2017 року включно, підлягає стягненню пеня за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 7247,67 грн., виходячи з того, що неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), таким чином загальна сума пені за затримку аліментів в період з лютого по грудень 2017 року, складає 7247,67 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, представником позивача ОСОБА_4 подано заяву, у якій просить розглядати справу у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає.

Відповідач у судове засідання не прибув, надав заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечує, позовні вимоги не визнає.

Зясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 31.01.2017 року (справа №263/823/17) стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частина з усіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2017 року та до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця від 16.03.2017 Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відкрито виконавче провадження №53581035 на підставі виконавчого листа №263/823/17 виданого 06.03.2017 Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частина з усіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2017 року та до повноліття дитини.

Судом встановлено, що відповідач повністю свого обов'язку зі сплати аліментів не виконує, внаслідок чого у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів станом на 15.01.2018 року становить 25027,93 грн., про що свідчить довідка надана державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 19.01.2018, згідно якої у 2017 році відповідачем аліменти не сплачувалися.

Згідно довідки державного виконавця від 09.07.2018 Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, боржником ОСОБА_2 за півтора року (з 23.01.2017 по 09.07.2018) аліментів сплачено у розмір 4330 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, тощо може бути пред'явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст. ст. 194-197 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем.

Пунктом 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 встановлено, що виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред'явленню виконавчого листа до виконання (п. 15 Інструкції).

Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд вважає за можливе зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення пені від суми несплачених аліментів від 11.09.2013р., зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідно до положень п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнство та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідач ніяким чином не зазначив, чому він не згоден з позовними вимогами, та не зазначив причину несплати аліментів протягом всього 2017 року, з часу ухвалення рішення, не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість своєчасно сплачувати аліменти, тому суд вважає, що заборгованість за аліментами утворилася саме з вини відповідача.

За змістом ст. 196 СК України, пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість, неустойка за прострочення сплати аліментів нараховується не на всю суму заборгованості в арифметичній прогресії, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за кожен день прострочення без її накопичення в прогресії, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється.

Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

Позивачем у позовній заяві здійснено розрахунок пені у період з лютого 2017 року по грудень 2017 року, відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 7247,67 грн., з розрахунком якої суд погоджується. Відповідачем суду не надано доказів на спростування зазначеного розрахунку.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.196 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 (адреса реєстрації: Донецька область, м.Маріуполь, вул. 2 Азовська, буд. 1А) на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2 (адреса реєстрацій: Донецька область, Новоазовський район, с. Саханка, вул. Гавриленко, буд. 78) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 7247,67 гривень за період з лютого 2017 року по грудень 2017 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 (адреса реєстрації: Донецька область, м.Маріуполь, вул. 2Азовська, буд. 1А) на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.І. Скрипниченеко