Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви, про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2018 року з Михайлівського районного суду Запорізької області за розпорядженням в.о.голови Михайлівського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 №113 від 03 серпня 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви, про прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що 22 травня 2008 року помер ОСОБА_4, що проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. В червні 20178 року позивачу стало відомо, що за життя, а саме 06 жовтня 2006 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів йому належну йому земельну ділянку, право власності на яку посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП №003919 від 19 березня 2002 року, заповіт посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області та зареєстровано в реєстрі за №3145. Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом, інших спадкоємців немає. Постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 22 травня 2008 року ОСОБА_4 у звязку з пропуском шестимісячного строку, передбаченого ст.1272 ЦК України. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого 22 травня 2008 року ОСОБА_4.

Ухвалою Василівського районного суду від 10 серпня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача адвокат ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, вирішити справу на розсуд суду.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не зявилися у судове засідання.

У звязку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2006 року ОСОБА_4 склав заповіт, у якому зробив таке заповітне розпорядження: належну йому земельну ділянку, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Михайлівського району Запорізької області площею 5,47 га, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №003019, виданого ОСОБА_2 сільською радою Михайлівського району Запорізької області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №941, заповідав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаний заповіт був 06 жовтня 2006 року посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №3145.

22 травня 2008 року ОСОБА_4 помер, у зв'язку із чим відкрилася спадщина на належне йому майно.

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №51775547, що надана на запит суду Михайлівською державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, після смерті ОСОБА_4 03 травня 2018 року заведена спадкова справа №60/2018. Згідно спадкової справи з заявою про прийняття спадщини за заповітом 02 травня 2018 року звернувся ОСОБА_1.

Постановою державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_7 від 13 червня 2018 року №436/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 22 травня 2008 року ОСОБА_4.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця

були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення.

Пунктами 2.3 та 3.2 діючого на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595 на нотаріуса при заведенні спадкової справи покладається обов'язок перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

В матеріалах справи наявні дані про те, що спадкова справа №60/2018 після смерті 22 травня 2008 року ОСОБА_4 заведена лише 03 травня 2018 року, тобто після закінчення строку прийняття спадщини, встановлено ст.1272 ЦК України, а відповідно нотаріусом не проводилася перевірка наявності заповіту та повідомлення про них спадкоємців, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Як стверджує позивач ОСОБА_1 він не знав про складений на нього заповіт, про існування заповіту йому стало відомо після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини. Доказів на спростування наведених обставин матеріали справи не містять, а тому аналізуючи наведені позивачем доводи та наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17.

Урахувавши фактичні обставини справи та проаналізувавши факт надання законодавцем переваги здійсненню спадкуванню за заповітом як особистому розпорядженню особи на випадок смерті, суд приходить до висновку про необхідність врахування такої волі спадкодавця як прояву свободи заповіту, з урахуванням наявності поважних причин пропуску, передбаченого законом строку на звернення із заявою про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позов, визначити ОСОБА_1 додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 22 травня 2008 року ОСОБА_4, оскільки встановлено, що позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви, про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті 22 травня 2008 року ОСОБА_4, протягом шести місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8