Провадження № 2/234/3085/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді -Демидової В.К.,

при секретарі Воробйової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську

цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

Обставини справи:

19 липня 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності на підставі договору купівлі продажу № 169Н від 08 грудня 1997 року, виданого Донецькою товарною біржою Краматорської філії, зареєстрованого під № 2483/П від 12 січня 1998 року у БТІ м. Краматорська, належить квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі є зареєстрований також її син ОСОБА_2, який з лютого 2015 року у квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, своїх особистих речей в квартирі не має, однак з реєстраційного обліку не знімається. На даний час вона не має можливості оформити субсидію, що ставить її у скрутне матеріальне становище та утворює перешкоди у користуванні квартирою.

Позивачка просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07 серпня 2018 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 31 серпня 2018 року,10-30 годину.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 31 серпня 2018 року підготовче провадження по вказаній цивільній справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 02 жовтня 2018 року, 10-30 годину.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом.

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою).

Як вбачається з договору купівлі- продажу № 169н від 8 грудня 1997 року , виданого Донецькою товарною біржою Краматорської філії, зареєстрованого під № 2483/П від 12 січня 1998 року у БТІ м. Краматорська Донецької області , позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно довідки з місця проживання та склад сімї та реєстрації від 06 липня 2018 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до акту про не проживання від 6 липня 2018 року, складеного КП «СЕЗ» м. Краматорська Донецької області , відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з лютого 2015 року по теперішній час.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з лютого 2015 року по теперішній час, у зв'язку з чим, його слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст.10, 12, 141, 258-259, 263-265, 266 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.9, 150, 155 ЖК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд (Перехідні положення п.п. 15.5, 15), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_3