Справа № 214/911/18
2/214/1446/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
02 жовтня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Ткаченка А.В.,
при секретарі Фастовець Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про вселення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу по цивільній справі № 214/7390/14 він та відповідач стали співвласниками однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що раніше він мешкав в селищі Опитне Донецької області. У звязку з бойовими діями, які там відбулися він був змушений переїхати до міста ОСОБА_3. Однак відповідач не визнає його майнові та житлові права відносно спірного житла і всіляко чинить йому перешкоди і їх реалізації. Він робив спроби вирішити даний спір в досудовому порядку та вселитися до спірної квартири, але це не дало бажаних результатів. В звязку з вищевикладеним позивач вимушений звернутися до суду та просити суд винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні спірною квартирою, що чинить йому відповідач шляхом вселення до даного житлового приміщення.
Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не зявився, наддав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила.
Під час розгляду справи від учасників судового засідання заяв та клопотань не надходило.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.
Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 214/7390/14, 2/214/308/15 ОСОБА_1В на праві приватної спільної часткової власності належить ? частина квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13)
Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22 грудня 2015 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2.
Крім того, ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів відносно гр. ОСОБА_2, щодо вчинення останньою перешкод у вселення його до спірної квартири ( а.с.4).
Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української PCP, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як роз'яснено в п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить ? частина спірна квартира. Однак, він з відповідачем, як співвласником не може домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим кодексом випадках.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить ? частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2., суд вважає що позовні вимоги про вселення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 704,80 грн., тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 15, 16, 319, 321, 355-358, 364, 391, 396 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 130, 141, 263-266,280 ЦПК України, суд , -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення задовольнити.
Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне рішення не було вручене в день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Ткаченко