Справа № 355/899/18
Провадження № 2/355/516/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

за участю секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стиблина Оксана Вячеславівна , Баришівська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання заповіту недійсним.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати позивача ОСОБА_6. За життя 27.06.2017 року ОСОБА_6 склала заповіт, згідно якого заповіла своїй дочці ОСОБА_4 все своє майно , основною частиною якого є квартира АДРЕСА_1, де зареєстрований та проживає позивач ОСОБА_3. Вказаний заповіт позивач вважає недійсним, оскільки складений через вплив відповідачки, юридичну необізнаність та стан здоров'я. За життя батько позивача, померлий раніше та мати позивача в присутності родичів, сусідів та друзів говорили, що квартира , придбана ними в смт. Баришівка призначена для позивача. Про існування спірного заповіту позивачу нічого відомо не було. В заявленому позові просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, який посвідчений 27.06.2017 року приватним нотаріусом Стиблиною О.В. та стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, витрати на правову допомогу в розмірі 8000 гривень.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлений позов в повному обсязі та пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла його мати ОСОБА_6 За життя ОСОБА_6 склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла своїй дочці ОСОБА_4. Вважає вказаний заповіт недійсним, так як за життя батьки обіцяли квартиру АДРЕСА_2 залишити позивачу. Вважає, що в зв'язку з хворобою матері вона не розуміла , що підписувала. Вважає, що його мати не могла залишити його без спадкового майна. Просив суд позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлений позов в повному обсязі та пояснив суду, що позивач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 є рідними братом і сестрою. За життя батьки придбали дочці квартиру в Києві, а позивачу у смт. Баришівка, але не встигли переоформити квартиру на позивача. В 2017 році ОСОБА_6 поїхала до дочки в Київ на обстеження, в неї виявили онкологічну хворобу. Деякий час мати сторін проживала у ОСОБА_4, де й померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Потім виявилось , що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла відповідачці. Вважає заповіт недійсним з тих підстав, що ОСОБА_6 не усвідомлювала значення свої дій. В зв'язку з хворобою в неї могли бути порушення мозкової діяльності, міг бути психоемоційний стан. Крім того, ОСОБА_6 була не грамотною та не усвідомлювала юридичного значення заповіту, який підписувала. Просив суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений позов не визнала та пояснила суду, що 27.06.2017 року мати ОСОБА_6 приїхала до неї в Київ та пішла до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стиблини О.В. для складання заповіту. Мати була грамотною, вміла і писати, і читати. ОСОБА_6 особисто прийняла рішення піти до нотаріуса. У матері сторін лікарі виявили пухлину на шиї, після чого вона тривалий час лікувалась, періодично приїздила до ОСОБА_4, а з листопада 2017 року відповідачка забрала матір до себе. Позивач ОСОБА_6 матір не провідував, лікуванням не займався. ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_6 померла. Вважає, що підстав для визнання заповіту недійсним не має. Вважає, що воля матері про те, що вона заповіла квартиру в смт. Баришівка відповідачці обґрунтована тим, що позивачу ОСОБА_3 дісталась машина , яка коштує близько 10 тисяч доларів США. Просила суд відмовити в позові та стягнути на її користь понесені нею судові витрати в розмірі 12000 гривень 00 копійок.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов не визнав та пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати сторін ОСОБА_6, яка за життя 27.06.2017 року склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла ОСОБА_4. Вважає, що якби у приватного нотаріуса виникли підозри щодо психологічного стану ОСОБА_6, то нотаріус би вчинив необхідні дії для перевірки стану ОСОБА_6. В матеріалах справи відсутні будь-які докази про психічні та психологічні розлади стану здоров'я ОСОБА_6 в момент підписання нею оспорюваного заповіту. Вважає, що ОСОБА_6 мала право розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Вважає, що відсутні підстави для визнання заповіту недійсним. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стиблина О.В. у судове засідання не з'явилась, про день та місце розгляду справи увідомлена своєчасно та належним чином. До суду від приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність третьої особи по справі.

Представник третьої особи Баришівська районна державна нотаріальна контора Київської областіу судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від завідувача нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника третьої особи по справі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачки, представника відповідачки, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.06.2017 року ОСОБА_6 склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В. та зареєстрований в реєстрі за №1888, згідно якого ОСОБА_6 , усвідомлюючи значення свої дій та згідно із вільним волевиявленням, котре повністю відповідає внутрішній волі учасника цього правочину, володіючи українською мовою, що дало змогу прочитати та правильно зрозуміти суть та зміст цього документа у присутності нотаріуса , якого було обрано самостійно і до якої вона звернулась добровільно , на випадок смерті ОСОБА_6 зробила та розпорядження: все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати її на день смерті і на що вона матиме право вона заповіла ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року у віці 82 роки померла ОСОБА_6, про що зроблено відповідний актовий запис № 20215 Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

В день смерті ОСОБА_6 відповідно до ст. 1218, 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до складу якої зокрема входить квартира АДРЕСА_1, спір щодо якої виник між сторонами. Спадкову справу після смерті ОСОБА_6 зареєстровано Баришівською районною державної нотаріальною конторою, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50533922 від 12.01.2018 року. Сторонами не заявлялись клопотання про витребування спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_6.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, пояснень позивача та його представника, які просили визнати заповіт недійсним, підставами для задоволення позову є те, що ОСОБА_6 була не грамотною , за станом здоров'я не усвідомлювала значення свої дій та за життя обіцяла, що спірна квартира в смт. Баришівка дістанеться позивачу.

За ст.ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до частини другої статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України.

Отже, заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Тлумачення частини другої статті 1257 ЦК України свідчить, що для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 76 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 02.10.2018 року позивачу ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, з підстав, що подане позивачем ОСОБА_3 клопотанням про витребування доказів не відповідає вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України. В клопотанні не зазначено який доказ витребовується, а саме: не зазначено медична картка амбулаторного лікування якого хворого та медичне свідоцтво про смерть якої особи необхідно витребувати Клопотання не містить зазначення обставини, які може підтвердити ці докази, або аргументи, які вони можуть спростувати. В клопотанні не зазначено підстави, з яких випливає, що зазначені докази знаходяться у відповідачки ОСОБА_4 і що позивачем та його представником вживались заходи щодо отримання зазначених документів і що відповідачка відмовилась у наданні вказаних документів.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 10.10.2018 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про призначення по даній справі посмертної судової медико -психологічноїекспертизи, з підстав, що належних доказів на підтвердження даних про психічні та психологічні розлади стану здоров'я ОСОБА_6 в момент підписання нею оспорюваного заповіту 27.06.2017 року , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В., ні позивачем, ні його представником суду не надано. Також позивачем та його представником не заявлено мотивованих клопотань про необхідність витребування доказів про психічні та психологічні розлади стану здоров'я ОСОБА_6 із закладів охорони здоров'я та інших будь-яких установ. Крім того, позивачем ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_1 не заявлялось клопотання про витребування спадкової справи до майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_6, в матеріалах якої можливо мається оригінал оспорюваного заповіту. Наявні в матеріалах справи докази не дають суду підстави для призначення посмертної судової медико -психологічної експертизи ОСОБА_6, а в наданих сторонами доказах відсутні відомості про наявність будь-яких психологічних та психічних розладів ОСОБА_6 в момент підписання заповіту 27.06.2017 року, що унеможливить проведення експертизи та призведе до затягування розгляду справи.

Суду не надано доказів на підтвердження даних про психічні та психологічні розлади стану здоров'я ОСОБА_6 в момент підписання нею оспорюваного заповіту 27.06.2017 року , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В..

Судом встановлено, що ОСОБА_6 ніяким психічним захворюванням не страждала, була дієздатною особою і в подальшому недієздатною не визнавалась. Суду не надано доказів, що ОСОБА_6за станом здоров'я не усвідомлювала значення свої дій та не могла керувати ними. Судом посмертна судова медико -психологічна експертиза не призначалась. Позивач ОСОБА_3 мав процесуальні можливості надати докази про стан здоров'я ОСОБА_6 або заявити обгрунтовне клопотання про витребування доказів.

Суд не може погодитись з доводами позивача, що ОСОБА_6 була не грамотною на момент складання заповіту, не могла самостійно прочитати заповіт, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 склала заповіт , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В., заповіт підписаний особисто заповідачем. Крім того, сторони, в тому числі позивач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні підтвердили , що ОСОБА_6 вміла читати та писати.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 10.10.2018 року викликано свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 в судове засідання для допиту по даній цивільній справі.

Сторони відмовились від допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , про що подали відповідні заяви.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що є другом позивача ОСОБА_3 та був знайомий з його матір'ю ОСОБА_6. Взаємовідносини між сином та матір'ю були нормальні. Сестру позивача він ніколи не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що є далеким родичем сторін. Мати сторін ОСОБА_6 говорила йому, що забезпечили своїх дітей житлом, а саме: дочці купили квартиру в м. Києві, а квартира в смт. Баришівка дістанеться її сину ОСОБА_3.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що батьки сторін завжди говорили, що квартира в смт. Баришівка Київської області повинна залишитись їхньому сину ОСОБА_3. У жовтні 2017 року вона бачила ОСОБА_6, яка жалілась їй на своє здоров'я та говорила свідку, що вона тяжко хвора.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що відповідачку ОСОБА_4 свідок бачила лише один раз. Стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були нормальні, син допомагав матері. Свідку ОСОБА_6 говорила, що дочка забезпечена житлом , а сину ОСОБА_3 дістанеться квартира в смт. Баришівка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що вважав, що квартира , в якій проживає ОСОБА_3 є його власністю , а не його сестрі. Відносини між матір'ю та сином були гарні. ОСОБА_6 говорила свідку, що квартира в смт. Баришівка належить її сину. Бачив ОСОБА_6 незадовго до смерті, вона була пригнічена , замкнута, мабуть хвороба давалась взнаки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що бачив ОСОБА_6 за рік до її смерті, вона була в хворобливому стані, але була адекватна.

Покази свідків не підтверджують, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало її волі щодо розпорядження майном на користь ОСОБА_4, оскільки ці покази спростовуються іншими доказами у справі. З показів свідків не вбачається, що ОСОБА_6 була в неадекватному стані чи мала будь-які психічні розлади.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту складання заповіту до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_6 за життя ніяких мір щодо скасування заповіту, визнання його недійсним або складання нового заповіту на користь позивача чи іншої особи не приймала, що розцінюється судом як волевиявлення спадкодавця на складання заповіту на користь відповідачки ОСОБА_4 і свідчить, що ОСОБА_6 діяла відповідно до свого бажання, її намір був вільним і відповідав її внутрішній волі. Крім того, спірна квартира АДРЕСА_3 придбана матір'ю позивача у 2004 році, однак до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року мати за життя не відчужила вказану квартиру на користь позивача ОСОБА_3, тим самим спростовуються доводи позивача, що вказана квартира була придбана для позивача ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_3 не оспорює ті обставини, що ОСОБА_6 мала право на складання заповіту і що заповіт підписаний нею особисто. Дана підстава для визнання заповіту недійсним не заявлялась позивачем і не знайшла свого підтвердження та обґрунтування.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 не довів наявність підстав, передбачених частиною другою статті 1257 ЦК України для визнання недійсним заповіту та обставин, необхідних для задоволення позову.

Суд вважає, що заповідач ОСОБА_6 на момент складання заповіту мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було вільним, відповідало її внутрішній волі та було спрямоване на настання наслідків, зазначених у заповіті на розпорядження належним їй майном на випадок своєї смерті, а позивачем ОСОБА_3 не надано жодних доказів, які б вказували на те, що оспорюваний ним заповіт є недійсним з підстав, визначених статтею 1257 ЦК України.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідно відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стиблина Оксана Вячеславівна , Баришівська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання заповіту недійсним.

Частиною 3 ст. ст.137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником відповідача надано суду рахунок - фактуру, акт приймання-передачі виконаних робіт за договором ( угодою) про надання правничої допомоги, квитанції про оплату правової допомоги загальна вартість яких становить 12000 гривень.

Дослідивши перелік наданих послуг та робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу в розмірі 12000 гривень 00 копійок.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-копією паспорта ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_3;

-копією ідентифікаційного номера ОСОБА_3 № НОМЕР_1;

-копією паспорта ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 року народженя, серії НОМЕР_4

-копією ідентифікаційного номера ОСОБА_4 № НОМЕР_2;

-копіє свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_5 від 27.04.1962 року, батьками якого записані ОСОБА_17 та ОСОБА_6;

-копією повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_19, НОМЕР_6 від 10.01.2018 року, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року;

-копією заповіту ОСОБА_6, складеного 27.06.2017 року, який посвідчений посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стиблиною О.В. та зареєстрований в реєстрі за №1888, згідно ОСОБА_6 , усвідомлюючи значення свої дій та згідно із вільним волевиявленням, котре повністю відповідає внутрішній волі учасника цього правочину, володіючи українською мовою, що дало змогу прочитати та правильно зрозуміти суть та зміст цього документа у присутності нотаріуса , кого було обрано самостійно і до якої вона звернулась добровільно , на випадок смерті ОСОБА_6 зробила та розпорядження: все своє майно де б воно не було б і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати її на день смерті і на що вона матиме право вона заповіла ОСОБА_4;

-іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 137, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 215, 1216 , 1217, 1218, 1223, 1233, 1234, 1257, ЦК України, , суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стиблина Оксана Вячеславівна , Баришівська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання заповіту недійсним.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого АДРЕСА_4, паспорт серії НОМЕР_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судові витрати в розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 06.11.2018.

Суддя Баришівського

районного суду О. Л. Литвиненко