01.10.2018 ЄУН № 337/3680/18
Провадження № 2/337/1843/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2018 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд г. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

при секретарі Гальцевій К.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2,) представник позивача: адвокат ОСОБА_2, (місцезнаходження: м.Запоріжжя, пр..Ювілейний 33) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований: м.Запоріжжя, бул.Будівельників 14 кв.24), про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом в інтересах ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі 24 будинку 14 по бул.Будівельників в м.Запоріжжі. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач не мешкає в спірній квартирі без поважних причини понад рік, та у відповідності до ст.405 ЦК України втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою судді від 03.09.2018 року цивільна справа прийнята до провадження судді Салтан Л.Г., призначено підготовче судове засідання на 01.10.2018 року.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надав заяву, що позовні вимоги визнає, просить справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, у зв'язку з наступним.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що квартира № 24 в будинку №14 по бул.Будівельників в м.Запоріжжя належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2018 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 25 січня 2018 року.

За адресою квартири зареєстрована одна особа: відповідач ОСОБА_3

Фактично за вказаною адресою ОСОБА_3 не проживає з вересня 2013р. особисті речі, що належать йому у квартирі відсутні, що підтверджується актом ЖБК №306 «Титан-16» від 13.08.2018р., витрат по сплаті комунальних послуг він не несе, але самостійно з реєстрації за вказаною адресою він не знявся. Цей факт перешкоджає позивачу в користуванні та розпорядженні квартирою, обмежує права власника.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі статтею 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у випадку відсутності без поважних причин більш ніж одного року.

Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, надавши суду відповідну заяву, суд приходить до висновку щодо зобов'язання управління Державної казначейської служби України у Хортицькому районі міста Запоріжжя, Запорізької області, повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією № П123/6818759/1 від 14 серпня 2018 року.

Таким чином грошова сума у розмірі 352,40 грн. підлягає повернення позивачеві управлінням Державної казначейської служби України у Хортицькому районі міста Запоріжжя, Запорізької області, відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 317, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 5. 11-13, 89, 142, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю -квартирою за № 24 в будинку №14 по бул. Будівельників в м. Запоріжжя, визнавши ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі № 24 в будинку №14 по бул. Будівельників в м. Запоріжжі.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Хортицькому районі міста Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, 50 відсотків сплаченого за квитанцією № П123/6818759/1 від 14 серпня 2018 року, судового збору, а саме в розмірі 352(триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Суддя: Л.Г. Салтан