Справа № 365/367/18
Номер провадження: 2/365/264/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.09.2018 смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кучерявої Л.М.

за участю секретаря судового засідання Хижкової І.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вище зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 листопада 2017 року, в порядку спадкування право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами; визнати за ним право власності на 1/3 частину зазначеної квартири з господарськими будівлями і спорудами та не стягувати з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 листопада 2017 року померла мати позивача ОСОБА_5, яка була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті матері відкрилася спадщина на її майно, яке складається із 1/3 частини зазначеної квартири, яка належала їй на праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло № 215 від 13 березня 1995 року. Відповідно до вказаного свідоцтва квартира № 2 в смт. Згурівка по провулку Новому, будинок 10 Згурівського району Київської області належала на праві власності по 1/3 частині позивачу ОСОБА_1 та його батькам ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Батько позивача помер 18 серпня 1999 року. 22 травня 200 року на 1/3 частину зазначеної квартири позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті свого батька. Нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири, що належала померлій матері у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі здійснена дописка «кв. 2». Крім того, нотаріусом було відмовлено у перереєстрації у Реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на 1/3 частини квартири № 2, яка належить самому позивачу згідно свідоцтва про право на житло № 215 від 13.03.1995 року у звязку з виправленням кульковою ручкою, а саме дописом «кв. 2».

В підготовче судове засідання позивач та його представник не зявились, направили до суду заяву, в якій просять розглядати справу у відсутність сторони позивач, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада Київської області у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, про наслідки визнання позову відомо.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 районна державна адміністрація Київської області направила до суду пояснення, в яких просила проводити розгляд справи без участі її представника та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час, місце і дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Приймаючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи наявність для того законних підстав.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 31 жовтня 1963 року, його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ № 442540 (а.с. 11).

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що відповідно до свідоцтва № 215 про право власності на житло від 13 березня 1995 року посвідченому ОСОБА_2 Комбінатом комунальних послуг, квартира № 2 по провулку Новому у смт. Згурівка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВК № 005523 від 22 квітня 2000 року вбачається, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер 18 серпня 1999 року, є ОСОБА_1. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з 1/3 частини жилої квартири, розташованої в селищі Згурівка, провулок Новий, 10 з належною частиною надвірних будівель та споруд, що належало померлому на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого ОСОБА_2 комбінатом комунальних підприємств від 13.03.1995 року і зареєстрованого у Яготинському бюро технічної інвентаризації за № 9/215. На звороті даного свідоцтва про право на спадщину за заповітом зроблено відмітку Яготинського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на 1/3 частини квартири № 2 по провулку Новому смт Згурівка Київської області за ОСОБА_1 на підставі даного свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла у віці 77 років 28 листопада 2017 року (а.с. 10). Після смерті матері позивач ОСОБА_1, який є спадкоємцем першої черги за законом, прийняв у встановлений законом строк спадщину звернувшись із заявою до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори. Іншим спадкоємцем за законом є син померлої ОСОБА_7, який своєю заявою відмовився від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_1Ф.(а.с.53).

Факт належності померлій ОСОБА_5 1/3 частини квартири підтверджується свідоцтвом № 215 про право власності на житло від 13 березня 1995 року посвідченому ОСОБА_2 Комбінатом комунальних послуг; листом Комунального підприємства Київської обласної ради Лівобережне бюро технічної інвентаризації від 7 травня 2018 року за вих № 328301 в якому зазначено, що за наявною інформацією станом на 01.01.2013 право власності на 1/3 частину квартири № 2 в житловому будинку № 10 по провулку Новому в смт. Згурівка Київської області зареєстровано за ОСОБА_5; технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_2, відповідно до якого квартира 1978 року побудови, квартира добудов чи перебудов не має, самочинне будівництво відсутнє.

Нотаріальною конторою позивачу за вих. № 1318/02-14 06 червня 2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, яка належала померлій ОСОБА_5 через те, що у свідоцтві № 215 про право власності на житло, виданим ОСОБА_2 комбінатом комунальних послуг 13.03.1995 року міститься виправлення, а саме видно що дописано «кв. 2». Ця дописка не застережена належним чином. Також позивачу відмовлено у реєстрації 1/3 частини зазначеної квартири, яка належить йому на праві власності, з тих же підстав.

При зверненні до КП «ОСОБА_2 комбінат комунальних підприємств» з проханням видати дублікат свідоцтва про право власності на житло № 215 від 13.03.1995 року йому було відмовлено через неможливість видачі нового свідоцтва з зазначенням «кв. 2», так як свідоцтво на право власності видане на підставі первинних документів, а внести зміни неможливо так як підприємство змінило назву та всі необхідні документи (а.с. 24).

Щодо іншої 1/3 частини квартири АДРЕСА_4, то факт належності цієї частини позивачу підтверджується технічним паспортом на квартиру, довідкою-характеристикою виготовленою на підставі технічної документації станом на 08.06.2018, листом про надання інформації № 141 виданим Комунальним підприємством «ОСОБА_2 комбінат комунальних підприємств» від 22.06.2018, в якому зазначено, що відповідно до журналу реєстрації приватизації жила, свідоцтво на право власності за № 215 від 13.05.1995 року було видано ОСОБА_1 та членам його сімї відповідно до поданих заявниками документів.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1258 ЦК України Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він незаявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_1Ф, якій на день смерті належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_4 із господарськими будівлями і спорудами, а також те, що він є власником іншої 1/3 частини зазначеної квартири, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Не застосовувати ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 81, 141, 200, 206, 247, 259, 265, 268, 272 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 28 листопада 2017 року, в порядку спадкування право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

Не застосовувати ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційн аскарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Л.М. Кучерява