Справа № 545/1126/18
Провадження № 2/545/862/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Лабовкіної Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Провідна», ОСОБА_2,, про страхове відшкодування шкоди пов'язаної із смертю потерпілого, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом про стягнення страхового відшкодування шкоди пов'язаної із смертю потерпілого ОСОБА_3 внаслідок ДТП, але страховик свої договірні зобов'язання не виконав та просила суд стягнути з ПрАТ «Страхове компанія «Провідна» () на свою користь 45 404,00 грн., з яких;

- 43 848,00 грн. невідшкодованої шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України (позбавлення мене права на одержання утримання від мого сина) відповідно до положень п. 27.2 ст. 27 Закону України № 1961-IV;

- 1 556,00 грн. витрат з поховання (придбання комплекту плит для облаштування місця поховання) .

Окрім цього просив суд, стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2, виданий Диканським РВ УМВС України у Полтавській області 18.04.1997 року) на свою користь - 91 784,00 грн., з яких:

- 6 400,00 грн. витрат, яких я понесла з оплати поминального обіду;

- 85 384,00 грн. різниці між загальним розміром моральної шкоди.

У судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши до суду заяву в якій уточнений позов підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.

Враховуючи подану заяву позивача, повторну неявку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1200 ЦК України особам, визначеним; пунктах 1 - 5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. При цьому, що, у даному випадку, до складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно до положень ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'ю.

Відповідно до умов даного виду страхування, зокрема, ст. 23 Закону України № 1961-IV, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Та у такому випадку шкода відшкодовується, зокрема чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно.

Згідно ст. 1201 ЦК України: «Особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується».

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 22 год. 10 хв. в темний час доби на неосвітленій ділянці автодороги сполученням «Суми - Полтава» від вул. Шведська Могила м. Полтава у напрямку с. Тахтаулове Полтавського району поблизу с. Побиванка гр. ОСОБА_2, керуючи на законних підставах транспортним засобом «Део Ланос», д.р.н. НОМЕР_3, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3,

У результаті цієї ДТП потерпіла особа - пішохід ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до його смерті на місці пригоди.

Отже, можливо зробити висновок про те, що прямим наслідком вказаної ДТП є смерть пішохода - ОСОБА_3

Згідно постанови слідчого ВРЗТ СУ ГУНП в Полтавській області капітана поліції М.В. Стеця від 26 лютого 2018 року про закриття кримінального провадження ухваленої в межах кримінального провадження № 0000526 від 18 травня 2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, судом встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди являються порушення п. 4.7, 4.14 (а, б, г) Правил дорожнього руху України з боку пішохода ОСОБА_3, який не впевнившись у відсутності небезпеки вибіг на проїзну частину дороги та перетинав її поза межами пішохідного переходу, у недозволеному для переході місці, де й відбувся на нього наїзд, у результаті чого загинув, а в діях водія ОСОБА_2 будь-яких порушень правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП не вбачається (а.с. 18-27).

Згідно Свідотва про народження серія НОМЕР_4, встановлено, що померлий ОСОБА_3 доводиться позивачу рідним сином (а.с. 13).

Також судом встановлено, що смертю, ОСОБА_3 завдано шкоди, позивачу як потерпілій особі у тому числі моральна (немайнова) шкоди, що складається з такого:

- понесені витрати з поховання померлого сина у розмір таких витрат складає: 14 577,58 грн. (а.с.30,32, 33, 34)

- смертю сина, позивача як пенсіонерку за віком (особа непрацездатна) позбавлено права на одержання від нього утримання.

Із матеріалів позову також вбачається, що завдавач шкоди ОСОБА_2 у добровільному порядку передав потерпілій особі - 10 000,00 грн. допомоги на поховання.

Як встановлено, на момент ДТП транспортний засіб «Део Ланос», д.р.н. НОМЕР_3, був забезпечений у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» страховим полісом № АІ/7015681, яким посвідчено укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до роз'яснень, наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 25 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»:«25. Страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону № 1961-ІУ».

За таких підстав можливо зробити висновок про те, що:

- ДТП сталася за участю транспортного засобу «Део Ланос», д.р.н. НОМЕР_3, забезпеченого у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» страховим полісом № АІ/7015681;

- факт настання страхового випадку, передбаченого умовами страхування, зокрема, ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (надалі за тексом - «Закону України № 1961-ІV»).

Дані обставини у свою чергу, доводять наявність законних підстав для звернення позивача до Страховика (ПрАТ «Страхова компанія «Провідна») про страхове відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю сина позивачки - померлог ОСОБА_3

Згідно п. 9.3 ст. 9 Закону України № 1961-IV на момент настання страхового випадку (ДТП) розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становив 100 тисяч гривень на одного потерпілого.

Розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку (ІНФОРМАЦІЯ_1) складав 1218,00 грн.

Відповідно до положень п. 27.5 ст. 27 Закону України № 1961-IV відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати.

На момент ДТП потерпілий ОСОБА_3 був розлучений.

З батьків у померлого залишилася лише мати - ОСОБА_1 .

Тому, відповідно до норм ст.ст. 1168, 1200 ЦК України позивач належить до осіб, що мають право на таке відшкодування (мати померлого), пенсіонерка).

За зверненням позивача, Страховиком (Відповідачем-1) сплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 22 543,58 грн.

За цією страховою виплатою, - згідно п. 27.4 ст. 27 Закону України № 1961 -IV із загального розміру понесених витрат позивача (14 577,58 грн.) на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника Відповідачем-1 частково відшкодовані зазначені витрати у сумі 7 927,58 грн., що складається з:

- 1 770,00 грн. з придбання ритуальних товарів;

- 1 022,58 грн. з оплати ритуальних послуг;

- 5 135,00 грн. з придбання надгробного пам'ятника.

У той же час, встановлено, що із загального розміру витрат, понесених позивачем з поховання та спорудження нагробного пам'ятника, Страховиком (Відповідачем-1) відмовлено у відшкодуванні:

- 1 556,00 грн. з придбання комплекту плит для облаштування місця поховання (надгробного пам'ятника);

- 250,00 грн. благодійних внесків;

- 6 400,00 грн. витрат з оплати поминального обіду.

Також, суд встановив, що за цією страховою виплатою відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України N1961-IV, потерпілій особі відшкодовано 14 616,00 грн. моральної шкоди, що лише частково покриває розмір моральної шкоди, завданої смертю померлого сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Суд вважає, що Страховик безпідставно відмовив потерпілій особі у страховому відшкодуванні, передбаченого положеннями п. 27.2 ст. 27 Закону України № 1961 -IV, а саме: у відшкодуванні шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України.

Розмір такого страхового відшкодування, на отримання якого позивач має законне право, відповідно вищезазначених умов страхування (п. 27.2 ст. 27 Закону України № 1961 -IV), складає 43 848,00 грн. з розрахунку: 1 218,00 грн. х 36 = 43 848,00 грн., де:

- 1 218,00 грн. - розмір мінімальної заробітної плати на день настання страхового випадку (ІНФОРМАЦІЯ_1);

- 36 - мінімальна кількість мінімальних заробітних плат, передбачених до нарахування загального розміру страхового відшкодування відповідно до п. 27.2 ст. 27 Закону України .

Згідно ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу»: наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- «оховання померлого» - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству».

Отже, відповідно до ст. 2 цього Закону до визначення терміну «поховання померлого» входить також процедура облаштування та утримання місця поховання

Спорудження надгробного пам'ятника є складовою процедури облаштування та утримання місця поховання.

У свою чергу, спорудження надгробного пам'ятника передбачає не лише виготовлення та придбання надмогильного пам'ятника, а також його встановлення разом з іншими елементами (облаштування місця поховання).

Відповідно до положень п. 27.4 ст. 27 Закону України N2 1961 -IV страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обґрунтованим розміром невідшкодованої шкоди, завданої позивачу смертю рідного сина - потерпілого ОСОБА_3, є сума - 95 404,00 грн., що складається з:

- 43 848,00 грн. невідшкодованої шкоди, заподіяної смертю потерпілого, згідно ст. 1200 ЦК України (позбавлення позивача права на одержання утримання від її сина).

- 1556.00 грн. невідшкодованих витрат з поховання, понесених позивачем в частині придбання комплекту плит для облаштування місця поховання відповідно до положень п. 27.4 ст. 27 Закону України № 1961-IV

- 50000.00 грн. невідшкодованої моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом».

За таких підстав, суд вважає доведеним належними доказами по справі факт того, що:

1) з Відповідача-1 має бути стягнуто на користь позивача сума - 45 404,00 грн. з них:

- 43 848,00 грн. невідшкодованої шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України (позбавлення мене права на одержання утримання від мого сина) відповідно до положень п. 27.2 ст. 27 Закону України № 1961- IV. ;

- 1 556,00 грн. витрат з поховання (придбання комплекту плит для облаштування місця поховання) відповідно до положень п. 27.4 ст. 27 Закону України № 1961 -IV;

2) з Відповідача -2 на користь позивача має бути стягнута з врахуванням положень ст. 1194 ЦК України завдана моральна шкода у сумі - 50 000.00 грн., виходячи з того, що відповідачі без належних на те підстав, уникають від виконання своїх зобов'язань, що є фактичною відмовою у виплаті належного потерпілій особі - ОСОБА_1 страхового відшкодування та моральної шкоди, що пов'язано зі смертю потерпілого (рідного сина) ОСОБА_3 в результаті ДТП.

Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до задоволених вимог ((95404.00 грн.х100:137188.00 грн. = 69.5% задоволені вимоги) 1% від суми ціни позову = 1371.88грн. х 69.5 % = 953.46 грн. сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідачів виходячи з пропорції задоволених вимог: 45404.00х100:95404=47.6 % та 50000.00х100:95404=52.4 %)) .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611, 992, 1200-1201 ЦК України, ЗУ «Про страхування», суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія» «Провідна», ОСОБА_2,, про страхове відшкодування шкоди пов»язаної із смертю потерпілого, - задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхове компанія «Провідна» () на користь ОСОБА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - 45 404,00 грн., з яких:

- 43 848,00 грн. невідшкодованої шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст. 1200 ЦК України (позбавлення мене права на одержання утримання від мого сина) відповідно до положень п. 27.2 ст. 27 Закону України № 1961-IV;

- 1 556,00 грн. моїх витрат з поховання (придбання комплекту плит для облаштування місця поховання) відповідно до положень п. 27.4 ст. 27 Закону України № 1961 -IV.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2, виданий Диканським РВ УМВС України у Полтавській області 18.04.1997 року) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) -50000.00 грн. завдана моральна шкода внаслідок ДТП.

Стягнути з ПрАТ «Страхове компанія «Провідна» () на користь Держави судовий збір у розмірі - 453.85 грн.(пропорційного задоволеним вимогам).

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2, виданий Диканським РВ УМВС України у Полтавській області 18.04.1997 року) користь Держави судовий збір у розмірі - 499,61 грн. (пропорційно задоволеним вимогам ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів відповідно до порядку визначеного ст. 284 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Полтавського районного суду І.С.Кіндяк