Справа № 401/1833/18
27.09.2018 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді Гонтаренко Т.М.,
за участю помічника судді - Кублій Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком з надвірними будівлями АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку зареєстрованого Світловодським МБТІ за № 367-2 17.08.2007 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з травня 2016 року і по теперішній час у вищезазначеному будинку не проживає, не виконує обов'язків наймача, які пов'язані з утриманням та оплатою житлового приміщення. Позивач змушена утримувати будинок з урахуванням реєстрації там відповідача і не може оформити субсидію, що ставить її в тяжке матеріальне становище у сукупності з наявністю двох дітей на утриманні.
Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, в силу 128 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином.
За таких обставин, згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в разі, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин або подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв'язку з вищевикладеним, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Судом досліджено докази які містяться в матеріалах справи та встановлено наступні факти.
Відповідно до копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку зареєстрованого Світловодським МБТІ за № 367-2 17.08.2007 року - ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1. (а.с.10,11)
Із Акту від 18.06.2018 року, складеного сусідами та посвідченого селищним головою Бабаченком А.Г., вбачається, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою АДРЕСА_1 з травня 2016 року (а.с.12)
Як вбачається з довідки про склад сім'ї наданої виконавчим комітетом Власівської селищної ради від 18.06.2018 року за вих. №1831, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: власник - ОСОБА_1, ОСОБА_5 - донька, ОСОБА_6 - донька, ОСОБА_2 - колишній чоловік, не проживає. (а.с.13)
Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).
Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Враховуючи викладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню, оскільки інтереси позивача порушені, він не має змоги користуватися та розпоряджатися належним йому майном на свій розсуд.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 07.08.2018 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухваленні рішення по справі, а тому суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат в порядку ст.136 ЦПК України.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 76-81, 136, 263, 265, 268, 280- 284, ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст. 6, 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2 місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме АДРЕСА_1
Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2 місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп на користь держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 284 ЦПК заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в порядку передбаченому ст. 354 ЦПК України безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:підпис

З оригіналом згідно

Суддя Світловодського міськрайонного суду Т.М.Гонтаренко