Провадження №2-н/760/527/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 161 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частинами 5 та 7 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Як вбачається із заяви, заявник вказав адресу боржника: АДРЕСА_1.

07.09.2018 судом здійснено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві з метою отримання інформації про місце реєстрації боржника ОСОБА_1

Згідно з відомостями, наданими суду 24.10.2018 відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві, місце проживання боржника ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2

Оскільки, місце проживання боржника не зареєстровано в Солом'янському районі міста Києва, дана справа згідно положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України, не підсудна Солом'янському районному суду міста Києва.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку про передачу справи на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва, за місцем реєстрації боржника.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст.ст. 27, 32, 160, 161, 162, 165 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг передати на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Букіна