Єдиний унікальний номер 235/5322/17
Номер провадження 22-ц/4804/286/18

Головуючий у 1 інстанції: Величко О.В. Єдиний унікальний номер 235/5322/17
Суддя-доповідач: ОСОБА_1 Номер провадження 22-ц/4804/286/18
УХВАЛА

11 жовтня 2018 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Дундар І.О., Жданової В.С.,

розглянувши в приміщенні Донецького апеляційного суду у місті Бахмуті Донецької області заяви суддів Корчистої Олесі Іванівни, Дундар Ірини Олександрівни про самовідвід у цивільній справі № 235/5322/17 за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про захист прав споживачів, що розглядається за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2018 року,

встановив:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

На вказане рішення позивачем подана апеляційна скарга, яка разом із справою надійшла до апеляційного суду.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VІІІ), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Донецької області ліквідовано та утворено Донецький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, з місцезнаходженням у містах Бахмуті, Донецьку і Маріуполі.

09 жовтня 2018 року вказану справу передано до Донецького апеляційного суду.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду визначено колегію суддів: суддя-доповідач ОСОБА_1, судді Дундар І.О., Жданова В.С..

Судді Корчиста О.І. та Дундар І.О. заявили самовідводи, оскільки вони приймали участь у складі колегії суддів у розгляді цивільної справи №235/1462/17 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживача, що розглядалась за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 серпня 2017 року. При розгляді цієї справи була надана оцінка обставинам, на які позивач посилається і у даній справі.

Заяви про самовідвід суддів підлягать задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 цього Кодексу, суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Відповідно до частини 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді вирішує суд, який розглядає справу.

Згідно ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «ОСОБА_4 проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "ОСОБА_5 проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_3 Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39, 40, частиною 2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяви суддів Корчистої Олесі Іванівни та Дундар Ірини Олександрівни про самовідвід задовольнити.

Справу передати для повторного автоматизованого розподілу з метою заміни суддів Корчистої Олесі Іванівни та Дундар Ірини Олександрівни.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення не підлягає.

Головуючий: О.І. Корчиста

Судді: І.О. Дундар

ОСОБА_6