АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1613/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 50 Пироженко С.А. Доповідач в апеляційній інстанції Василенко Л.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

головуючого - Василенко Л.І.

суддів: Бабенка В.М., Нерушак Л.В.

секретаря Анкудінова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,:

в с т а н о в и в :

28 лютого 2018 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 26 серпня 2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею.

На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв'язку з цим ніде не працює.

Відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання дитини та на неї не надає.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, починаючи з 27 лютого 2018 року.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 лютого 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_5, аліменти, на утримання дружини ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, починаючи з 28 лютого 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, а стягнення аліментів забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв'язку з цим ніде не працює, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення.

В апеляційній скарзі, поданій 03 вересня 2018 року, ОСОБА_3, вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим, просила скасувати судове рішення від 16 травня 2018 року і постановити нове з урахуванням викладених нею обставин.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення посягає на порушення прав, інтересів та на матеріальне забезпечення спільної з ОСОБА_5 неповнолітньої дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначала, що визнаючи позовні вимоги у повному обсязі, без доведення суду обставин, які повинні бути враховані при призначенні аліментів, за відсутністю доказів підтвердження матеріальної можливості такого утримання, ОСОБА_5 мав намір надалі використати оскаржуване рішення для зменшення частки аліментів на сина.

У січні 2017 року ОСОБА_5 вже подавав позов до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів у зв'язку із зміною його матеріального стану внаслідок наявності рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2016 року про стягнення аліментів на утримання матері. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2017 року у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду, відмовлено, ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 21 червня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_5 відхилена, а рішення суду залишено без змін.

Крім того, в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказала, що оскаржуване рішення не виконується, ОСОБА_5 не сплатив жодної копійки в рахунок присуджених аліментів, хоча вони присуджені в мінімальному розмірі.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення і повинна бути відхилена, оскільки ОСОБА_3 не є стороною у справі.

Зазначала, що її матеріальне та фінансове становище є скрутним, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому просила апеляційну скаргу відхилити та слухати справу у її відсутність.

ОСОБА_5, у поданому ним відзиві зазначав, що ОСОБА_3 не є стороною у даній справі, при винесенні рішення питання про її права та обов'язки не вирішувалося. Спір, який вирішувався в суді був між ним та ОСОБА_4

Зазначав, що на даний час в Соснівському районному суді м. Черкаси розглядається цивільна справа за його позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду. Рішення по даному позову не прийнято.

Просив відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_3 та розглядати справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_3 та її представника - адвоката ОСОБА_9, перевіривши справу за наявними в ній доказами і додатково поданими доказами до апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у справі рішення суду не в повній мірі відповідає приведеним вимогам цивільного процесуального законодавства.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 26 серпня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю (а.с. 8-11).

Згідно довідки КНП «Черкаська міська консультативно-діагностична поліклініка» від 14 вересня 2018 року №564, ОСОБА_4 з 06 квітня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

У відповідності до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно роз'яснень, які викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 червня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років визначено ч. 2 ст. 84 СК України.

При цьому відповідно до ч. 4 приведеної статті таке право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

16 травня 2018 року відповідач ОСОБА_5 подав до суду першої інстанції заяву про визнання позову у повному обсязі (а.с. 24).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність стягнення аліментів на дитину та дружину, однак при визначенні розміру аліментів прийшов до хибного висновку про те, що інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків відповідач на утриманні немає, в наслідок чого має обов'язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини у розмірі заявленому позивачем та, відповідно, визнаним відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України, яка регламентує відмову позивача від позову та визнання позову відповідачем, визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дана вимога закону не була врахована судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного судового рішення.

Колегією суддів, за наслідками апеляційного перегляду, встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 січня 2015 року, що набрало законної сили 10 лютого 2015 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2016 року стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_10. аліменти на утримання матері в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2016 року та довічно.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 22 березня 2017 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2016 року змінено в частині визначення частки стягнення аліментів на утримання матері ОСОБА_10 та визначено її в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів ОСОБА_5 щомісячно.

Дані обставини достеменно були відомі ОСОБА_5 на час розгляду даної цивільної справи.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі.

З вищевикладеного вбачається, що з відповідача рішеннями судів вже було стягнуто 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів на утримання сина та 1/8 частини всіх видів заробітків та доходів на утримання матері, а тому присудження аліментів за оскаржуваним судовим рішенням на користь ОСОБА_4 на утримання її та дочки ОСОБА_7 у розмірі по 1/4, на кожну, завідомо слугує підставою для звернення відповідача ОСОБА_5 до суду з позовом про зменшення розміру стягнутих аліментів, як за даним оскаржуваним рішенням так і за тим рішенням, за яким аліменти вже стягувались на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Це фактично і було зроблено ОСОБА_5 шляхом подачі 09.07.2018 позову в Соснівський районний суд м. Черкаси до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/8, як на кожного з дітей, так і на дружину ОСОБА_4 - позивача у даній цивільній справі.

Дані обставини не були досліджені судом першої інстанції та приховувалися сторонами у справі.

Такими діями були порушені інтереси інших осіб, зокрема ОСОБА_3, як особи одержувача аліментів від відповідача, яку не було залучено до участі в справі.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на обставини справи, беручи до уваги інтереси дітей та сторін, колегія суддів вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу частково та змінити рішення суду в частині стягнення аліментів, як на утримання дружини - матері дитини, так і на утримання дитини з 1/4 до 1/6 частину.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_3 сплачено судовий збір 1 057,50 грн., тому судові витрати за сплату судового збору в суді апеляційної інстанції підлягають до часткового стягнення з відповідача ОСОБА_5 в розмірі 528,75 грн., оскільки судом апеляційної інстанції задоволено частково вимоги апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2018 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Зменшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 лютого 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_5 на утримання дружини ОСОБА_4, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, починаючи з 28 лютого 2018 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 528,75 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.М. Бабенко

Л.В. Нерушак

Повний текст постанови складено 5 жовтня 2018 року.