Справа № 352/340/17
Провадження № 2/352/71/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретарів Кукули О.С., Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ТОВ «Перко» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

в с т а н о в и в :

Позивач у лютому 2017 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що 22.02.2014 р. між сторонами ТОВ «Перко» та ОСОБА_1 укладено основний договір купівлі-продажу квартири № 2014-105. Згідно п.1.1 договору продавець зобовязався у строк, обумовлений п.5.1, передати у власність покупцю квартиру, яка знаходиться у багатоквартирному будинку за адресою: провулок Надії, 2 в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради, а покупець зобовязався прийняти квартиру та оплатити її вартість. ОСОБА_1 є квартира № 105 загальною площею 44,1 кв.м, розташована у четвертому підїзді на сьомому поверсі. Остаточна вартість майна згідно п.1.6 договору становить 149820 грн. 14.10.2014 р. відповідно до акту приймання-передачі продавцем передано, а покупцем прийнято вказану квартиру. Станом на 21.02.2017 р. відповідач має заборгованість перед позивачем за договором купівлі-продажу № 2014-105 від 22.02.2014 р. у розмірі 149820 грн. Згідно вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а так само три відсотки річних від простроченої суми. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 272743,48 грн., що складається з 149820 грн. основного боргу, 10602,33 грн. трьох відсотків річних, 112321,15 грн. інфляційних втрат. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4091,16 грн.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити. У останні судові засідання сторона позивача не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, не повідомила суду про причини неявки. Директор позивача ОСОБА_2 у поданій суду 02.07.2018 р. заяві просив закінчувати розгляд справи у відсутності позивача, позов підтримав і просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заявлений позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач повністю виконав свої зобовязання за укладеним з позивачем договором купівлі-продажу квартири № 2014-105. Обставина щодо повного розрахунку за придбану ним квартиру підтверджена п.4.1 основного договору, згідно якого відповідач передав, а позивач отримав кошти за квартиру, вказана сума грошових коштів зарахована як оплата повної вартості квартири. Підтвердженням повного розрахунку відповідача за квартиру є також підписаний сторонами акт приймання-передачі обєкту нерухомості від 14.10.2014 р. та видача відповідачеві усіх документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру. Просив у позові відмовити.

Вислухавши сторін, показання свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог п.9 розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції ЗУ від 03.10.2017 р.) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.4 ЦПК України (в редакції ЗУ від 03.10.2017 р.) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що між сторонами позивачем ТОВ «Перко» в особі генерального директора ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 22.02.2014 р. укладено основний договір купівлі-продажу квартири № 2014-105 (а.с.7-8). Згідно п.1.1 договору продавець позивач зобовязався у строк, обумовлений п.5.1, передати у власність покупцю відповідачу квартиру № 105 загальною площею 44,1 кв.м, яка розташована у четвертому підїзді на сьомому поверсі у багатоквартирному будинку за адресою: провулок Надії, 2 в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, а покупець зобовязався прийняти квартиру та оплатити її вартість. Остаточна вартість майна згідно п.1.6 договору становить 149820 грн.

Згідно акту приймання-передачі від 14.10.2014 р. (а.с.10) ТОВ «Перко» в особі генерального директора ОСОБА_2передало, а ОСОБА_1 прийняв квартиру № 105 загальною площею 44,1 кв.м, яка розташована у четвертому підїзді на сьомому поверсі багатоквартирного будинку із вбудованими приміщеннями господарського призначення у провулку Надії, 2 в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради (проектна адреса вул. Довженка, навпроти буд. 9б в м. Івано-Франківську).

Відповідно до укладеного між сторонами попереднього договору № 2013-04-12/24А купівлі-продажу майнових прав від 12.04.2013 р. (а.с.24-25) сторони погодили попередню вартість майна однокімнатної квартири загальною площею 44,1 кв.м, яка розташована у четвертому підїзді на сьомому поверсі у багатоквартирному будинку по вул. Довженка (навпроти буд. 9б) в м. Івано-Франківську у 149820 грн. (п.1.6). Згідно п.4.1 попереднього договору відповідач передає, а позивач отримує кошти в розмірі 100000 грн. або приступає до утеплення фасаду будинку і опоряджувальних робіт сходових кліток до повного виконання обєму вказаних робіт; у момент розрахунків за основним договором зазначена сума буде зарахована у належний платіж, залишкова сума сплачується протягом 4-го кварталу 2014 р.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 пояснив, що, дізнавшись про те, що ТОВ «Перко» продає однокімнатну квартиру, він уклав з позивачем договір; з ОСОБА_2 узгодили вартість квартири у 150000 грн.; у рахунок оплати частини вартості квартири він передав ОСОБА_2 свій автомобіль «OPEL VIVARO», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 110400 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі; доручення на розпорядження автомобілем він зробив у січні 2016 р. на особу, яку вказав ОСОБА_2, а саме ОСОБА_3 У рахунок оплати решти вартості квартири домовились, що він, ОСОБА_1, як майстер по штукатурних декоративних роботах, виконає відповідні роботи за свої кошти та зі своїх матеріалів у підїздах будинку. ОСОБА_2 дав йому два договори (попередній та основний) зі своїм підписом та печаткою, які він підписав. Він завершив роботи по декоративній штукатурці у підїздах будинку на 50000 грн., по декоративній штукатурці у цокольному приміщенні на 15000 грн., обробив сходи плиткою на 5500 грн. (вказані суми складаються з вартості робіт та матеріалів). Акти виконаних робіт є у наявності, однак, ОСОБА_2 відмовився їх підписувати. Останній запевнив його, що основний договір є підтвердженням повної оплати за квартиру.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив обставини, на які посилався ОСОБА_1, а саме, що вони вдвох виконували роботи по оздобленню декором стін і стель у 2-х підїздах будинку пров. Надії, 2 в с. Крихівці, робили віконні і дверні відкоси, ставили плитку на сходи, оздобили декором цоколь; ці роботи ОСОБА_1 виконував у рахунок оплати за квартиру, також передав у рахунок оплати за квартиру директору ТОВ «Перко» свій автомобіль «OPEL VIVARO», який зняв з обліку.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 4-5 років тому він купив для ОСОБА_1 за його кошти будівельні матеріали на загальну суму більше 60000 грн., які доставив йому на обєкт по вул. Довженка в м. Івано-Франківську; ОСОБА_1 казав, що має зробити роботи у 1,5 підїздах, а за це мав отримати у власність однокімнатну квартиру; у рахунок оплати вартості квартири ОСОБА_1 віддав ОСОБА_2 свій автомобіль «OPEL VIVARO».

Відповідачем надано копію довіреності від 14.01.2016 р., згідно якої останній уповноважив ОСОБА_3 розпоряджатись належним йому на праві власності автомобілем «OPEL VIVARO», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.44), вартість якого згідно повідомлення регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області складає 110400 грн. (а.с.45).

Відповідно до п.4.1 укладеного між сторонами основного договору до підписання основного договору, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання відповідач передав, а позивач отримав кошти у розмірі, вказаному у попередньому договорі, на момент розрахунків за основним договором вказана сума грошових коштів зарахована як оплата повної вартості квартири. (а.с.8).

Підтвердженням повного розрахунку відповідача за квартиру є також підписаний сторонами акт приймання-передачі обєкту нерухомості від 14.10.2014 р. та видача відповідачеві усіх документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що сторона відповідача підтвердила оплату повної вартості придбаної квартири, а сторона позивача не довела існування заборгованості відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу № 2014-105 від 22.02.2014 р. у розмірі 149820 грн.

Сторона позивача не надала суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на обґрунтування обставин, на які посилалась як на підставу позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором). Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність заявленого позову, у задоволенні якого слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 629, 635, 655 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у позові ТОВ «Перко» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВ «Перко», м. Івано-Франківськ, вул. Франка, 10А/21, .

Відповідач: ОСОБА_1, с. Радча, вул. Шевченка, 32, Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 01.10.2018 р.

Суддя М.М.Хоминець