Провадження № 2/734/98/18 Справа № 734/3718/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 вересня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого судді Бараненка С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ПАТ ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що відповідач має сплатити на користь позивача 55902 грн. 22 коп. боргу за кредитним договором № б/н від 21.02.2013 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та до викладеного в позовній заяві додав, що відповідачу пропонувалось реструктуризувати борг, і сплатити на користь позивача 16400 грн., але вона відмовилася.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Надав суду заперечення на позовну заяву..

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

21.02.2013 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір , відповідно до умов якого банк надав останній кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк свої зобовязання за договором виконав належним чином, відкрив картковий рахунок відповідачу в гривнях і здійснював його обслуговування згідно з договором.

Згідно виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» - клієнт ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) згідно кредитного договору б/н від 21.02.2013 року отримав картку № 385305, яка мала термін дії до 07.2016 року

До суду з позовом позивач звернувся 07.11.2017 року, тобто в межах загального трьохрічного строку позовної давності визначеного ст.. 257 ЦК України.

Відповідно до правових позицій ВС України, викладених в постановах від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 та від 18 червня 2014 року № 6-61цс14 та від 18 червня 2014 року № 6-61цс14, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки тобто в даному випадку з останнього дня місяця липня 2016 року.

За висновками ВС України про застосування ст.. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у вищезазначених постановах, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.. 261 ЦК України), а не закінчення дії договору.

Крім того згідно п.1.1.7.31 умов договору, строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років.

Тобто за наведено вище, підстав для застосування позовної давності до позовних вимог немає.

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, укладений договір складався із письмової заяви позичальника від 21.02.2013 року, Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов і правил надання банківських послуг та тарифів.

Факт ознайомлення із умовами і тарифами кредитування, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку за вищевказаним кредитним договором і згода відповідача на отримання банківських послуг, а відтак і укладення кредитного договору, підтверджується підписаною відповідачем письмовою заявою від 21.02.2013 року.

Право позивача надати кредит на визначених сторонами умовах підтверджується наданими до суду доказами, зокрема: ліцензією, свідоцтвом про реєстрацію та Статутом.

За положеннями п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний виплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає оплаті в першу чергу.

Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконує, у результаті чого внаслідок користування картковим рахунком у відповідача виникла прострочена заборгованість по наданому кредиту у розмірі 55902 грн. 22 коп. заборгованості за станом на 30.09.2017 року (з яких: 4000 грн. заборгованість за кредитом; 45764 грн. 02 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 2638 грн. 20 коп. штраф (процентна складова).

При цьому, наведені ПАТ КБ Приватбанк розрахунки обґрунтовані наявними у справі доказами, в межах заявлених позовних вимог, враховано період порушення відповідачем умов договору.

Доказів погашення існуючої за вищевказаним кредитним договором заборгованості або її зменшення порівняно із розрахунками, наданими позивачем, на час розгляду справи судом відповідач не надав, не встановлено таких і в судовому засіданні.

За положеннями п. 1.1.7.12 вищеназваних Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 21.02.2013 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття карткового рахунку. Тобто, строк дії кредитного договору, лонгувався з кожним роком.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Вивчивши надані докази, суд вважає, що позов ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, тому що позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанк є обґрунтованими, станом на 30.09.2017 року виникла прострочена заборгованість по наданому кредиту у розмірі 55902 грн. 22 коп., (з яких: 4000 грн. заборгованість за кредитом; 45764 грн. 02 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 2638 грн. 20 коп. штраф (процентна складова), яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Питання розподілу судового збору між сторонами вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 257, 261, 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 4, , 28, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ПАТ ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» (рах. № 3111, МФО 305299, ) заборгованість у розмірі 55902 (пятдесят пять тисяч девятсот дві) гривень 22 копійок за кредитним договором № б/н від 21.02.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ПАТ ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» (рах. № 3111, МФО 305299, ) судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до апеляційного суду Чернігівської області.

Головуючий суддя С.М. Бараненко