Єдиний унікальний номер судової справи: 225/3239/18
Номер провадження: 2/225/892/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пузиревської Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Дзержинської міської ради № 130/2 від 17.12.1969 року батько позивача ОСОБА_2 отримав у безстрокове користування земельну ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку № 18 по вулиці Космонавтів в місті Торецьк (попередня назва Дзержинськ) Донецької області площею 600,00 м.кв., межі якої були у встановленому порядку закріплені в натурі на місцевості. На підставі вищезазначеного рішення, ОСОБА_2 30.01.1970 року уклав з виконавчим комітетом Дзержинської міської ради Донецької області договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку.

Оформивши всі необхідні документи, ОСОБА_2 розпочав будівництво, яке було завершено у 1971 році. Після чого він разом з родиною оселився в ньому, розпочав його експлуатацію для власного проживання та на правах власника здійснював володіння, користування та розпорядження майном.

20.11.2009 року ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилася спадщина на майно, що належало спадкодавцю на праві власності, єдиним спадкоємцем якого за законом є дочка ОСОБА_1, яка фактично прийняла спадщину, тому що проживала разом з батьком на момент смерті. ОСОБА_1 у встановленому порядку та визначені законом строки звернулася до Торецької державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, до складу якої увійшов житловий будинок №18 по вулиці Космонавтів в місті Торецьк (попередня назва Дзержинськ) Донецької області, але свідоцтва про право на спадщину отримати не змогла внаслідок відсутності у спадкодавця оформленних правовстановлюючих документів на спадкове майно. ОСОБА_1 з`ясовано, що за своє життя батько закінчив будівництво житлового будинку, але не зареєстрував його у встановленому порядку та не отримав відповідного свідоцтва про право власності.

ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 18 по вулиці Космонавтів у місті Торецьк (попередня назва Дзержинськ) Донецької області зі всіма надвірними спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка настала 20.11.2009 року.

Ухвалою суду від 02.07.2018 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

27.08.2018 підготовче провадження закрито; з Торецької державної нотаріальної контори витребувано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про прийняття спадщини після ОСОБА_2

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без участі позивача та його участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача - Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, ухвалити рішення відповідного до вимог чинного законодавства України.

Дослідив матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 228 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 2 наведеної норми право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до узагальнення судової практики, а саме листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст.1217,1218,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування має особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Дзержинської міської ради № 130/2 від 17.12.1969 року батько позивача ОСОБА_2 отримав у безстрокове користування земельну ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку № 18 по вулиці Космонавтів в місті Торецьк (попередня назва Дзержинськ) Донецької області площею 600,00 м.кв., межі якої були у встановленому порядку закріплені в натурі на місцевості. На підставі вищезазначеного рішення, ОСОБА_2 30.01.1970 року уклав з виконавчим комітетом Дзержинської міської ради Донецької області договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку.

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що складений Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Торецька» Торецької міської ради від 08.04.2018 року, вбачається, що житловий будинок №18 по вул. Космонавтів в м.Торецьк Донецької області, складається з будинку: «А-1», «а», «ганок», загальною площею 77.3 м.кв. та житловою площею 48.6 м.кв., зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями гараж «Б», літня кухня «В, п/г», вбиральня «Г», сараї «Ж,К», вимощення «І», огорожа - N.

20.11.2009 року ОСОБА_2 помер, що підтверджене свідоцтвом про смерть серії 1-НО №428445 від 20.11.2009 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно, що належало спадкодавцеві на момент смерті на праві власності, єдиним спадкоємцем якого за законом є його дочка ОСОБА_1, яка у встановленому порядку та визначені законом строки звернулася до Торецької нотаріальної контори за оформленням спадщини, до складу якої увійшов житловий будинок № 18 по вулиці Космонавтів в місті Торецьк (попередня назва Дзержинськ) Донецької області.

На підтвердження родинних зв'язків позивача з померлим ОСОБА_2 суду надано паспорт на ім'я ОСОБА_1; свідоцтво про укладання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 серії 1-НО № 404590 від 01.06.1998 року; свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії І-НО №365081 від 26.10.1971 року.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Торецької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.06.2018 року № 637/02-31, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 18 по вулиці Космонавтів в місті Торецьк (попередня назва Дзержинськ) Донецької області відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене нерухоме майно ОСОБА_2

З інформації Торецької державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті померлого 20.11.2009 ОСОБА_2, до нотаріальної контори подано заяву про прийняття спадщини від імені його доньки ОСОБА_1, спадкова справа № 258 від 15.05.2010 року.

Згідно ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004 року визнаються дійсними у разі відсутності їх держаної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації прав.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва вперше на законодавчому рівні було встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року №449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Враховуючи, що житловий будинок ОСОБА_2 був добудований до 1992 року, тобто до набрання чинності Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, то воно не підлягало введенню в експлуатацію та не було передбачено на той час інших додаткових процедур для набуття права власності на новостворене майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 1 глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Судом встановлено, що такі умови для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у позивача відсутні з вищезазначених причин, тому вимоги його щодо визнання права власності на спадкове майно за ним при таких обставинах є обґрунтованими.

З викладеного вбачаються всі підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування після смерті батька.

Керуючись ч.2 ст.328, ст.ст.16,1216,1218 ЦК України, ст.ст.19,81,89,141, 200, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок № 18 по вулиці Космонавтів в місті Торецьк (попередня назва Дзержинськ) Донецької області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 20.11.2009 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15.5 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: