Провадження № 2/734/993/18 Справа № 734/2455/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 листопада 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

із участю секретаря Бардаченко Т.М.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Чернігівської області і ОСОБА_3, третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання недійсними актів погодження меж земельної ділянки,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання недійсними актів погодження меж земельної ділянки у суд 20 липня 2018 року звернулася ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Чернігівської області, третьої особи Відділу Держгеокадастру в Козелецькому районі Чернігівської області. Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що після появи в 2014 році на її земельній ділянці огорожі, дізналась про крадіжку її земельної ділянки площею 0.15 га шляхом підробки документів і підписів. Як перший, так і переписаний другий, акти погодження меж земельної ділянки по вулиці Гламазди, 14 у с. Лихолітки були затверджені головою Лихолітської сільської ради. За змістом ці акти були фальшиві і незаконні. Про існування підроблених актів погодження меж вказаної земельної ділянки їй не було відомо до 2014 року. Інформація щодо того хто підписав за неї згадані акти погодження меж земельної ділянки від її імені, їй не відомо. Всього у акті від 20 грудня 1999 року є чотири підроблені та підтерті підписи. Ширина та довжина земельної ділянки не відповідає паспорту і плану забудовника, що виданий у 1987 році на імя ОСОБА_5 На підставі підробленого недійсного акту погодження меж земельної ділянки від 20 грудня 1999 року Лихолітська сільська рада в 2000 році виготовила та видала підроблений акт на право власності на земельну ділянку під забудову, де замість 0.15 га, затвердила 0.25 га. На підставі переписаного підробленого акту погодження меж земельної ділянки від 2014 року замовник отримав інший кадастровий номер та державну реєстрацію її викраденої земельної ділянки. Акт погодження меж земельної ділянки від 20 грудня 1999 року по вулиці Гламазди, 14 у с. Лихолітки, що виданий Лихолітською сільською радою, затверджений Лихолітським сільським головою ОСОБА_6, за законом потрібно вважати недійсним, адже суперечить вимогам ЦК України щодо обовязковості особистого підписання акта, що укладений у письмовій формі, у звязку з чим цей правочин не відповідає її внутрішній волі. Так само оцінює факт існування переписаного вдруге у 2014 році підробленого акту погодження меж земельної ділянки. Позивач ОСОБА_1 ставить позовні вимоги про визнання актів погодження меж земельної ділянки по вулиці Гламазди, 14 у с. Лихолітки від 1999 року та 2014 року недійсними.

За ухвалою від 23 липня 2018 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області відкрите провадження у справі та прийнята вказана позовна заява до розгляду.

За ухвалою від 27 серпня 2018 року Козелецького районного суду Чернігівської області замінено у справі третю особу - Відділ Держгеокадастру в Козелецькому районі Чернігівської області на третю особу - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, а також до участі у справі залучений співвідповідачем ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги про визнання акта погодження меж земельної ділянки по вулиці Гламазди, 14 у с. Лихолітки від 1999 року недійсним. Представник відповідача ОСОБА_2 покладається на законність судового рішення. Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав. Представник третьої особи ОСОБА_4 вважає, що позов не підлягає задоволенню.

При судовому розгляді цивільної справи встановлені такі факти і відповідні цивільні правові відносини:

зі змісту акта погодження меж земельної ділянки ОСОБА_7 від 20 грудня 1999 року, виходить, що ОСОБА_8, ОСОБА_1 і ОСОБА_9 погоджені розміри та площа земельної ділянки у с. Лихолітки, вул. Гламазди, 14 43.4 м, по межі із землями Лихолітської сільської ради 47.5 м, по межі із земельними ділянками ОСОБА_1 179.9 м, ОСОБА_9 184.6 м. Підписи ОСОБА_8, ОСОБА_1 і ОСОБА_9 у вказаному акті підтверджені підписом Лихолітського сільського голови ОСОБА_6, міститься відтиск печатки Лихолітської сільської ради;

за рішенням від 24 грудня 1993 року сьомої сесії двадцять першого скликання Лихолітської сільської ради ОСОБА_8 передані у приватну власність земельні ділянки, що розташовані у с. Лихолітки, вул. Гламазди, 14: площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель; площею 0.58 га для ведення особистого підсобного господарства. 05 березня 2000 року ОСОБА_8 відповідно видані Державні акти серії І-ЧН 023225 і серії І-ЧН 023224 на право приватної власності на вказані земельні ділянки;

на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 березня 2008 року державним нотаріусом, спадкоємцем майна ОСОБА_8, померлої 17 січня 2003 року, є її син ОСОБА_3. Спадкове майно, на яке видане вказане свідоцтво, складається із земельної ділянки, розташованої на території Лихолітської сільської ради, розміром 0.25 га в межах згідно з планом, що передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта серії І-ЧН 023225 на право приватної власності на землю, виданого 05 березня 2000 року Лихолітською сільською радою;

на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 березня 2008 року державним нотаріусом, спадкоємцем майна ОСОБА_8, померлої 17 січня 2003 року, є її син ОСОБА_3. Спадкове майно, на яке видане вказане свідоцтво, складається із земельної ділянки, розташованої на території Лихолітської сільської ради, розміром 0.58 га в межах згідно з планом, що передана для ведення особистого підсобного господарства, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта серії І-ЧН 023224 на право приватної власності на землю, виданого 05 березня 2000 року Лихолітською сільською радою;

31 березня 2014 року державним реєстратором проведена державна реєстрація вказаних земельних ділянок за ОСОБА_3 із присвоєнням відповідно кадастрових номерів :85:047:0014 і :85:047:0015.

за рішенням № 222 від 09 вересня 1986 року виконавчого комітету Козелецької районної ради ОСОБА_10 виділена земельна ділянка площею 1500 кв.м для індивідуального будівництва житлового будинку у с. Лихолітки по вулиці Гламазди;

із архівного витягу з протоколу засідання виконкому Козелецької селищної ради від 24 вересня 1987 року № 10, рішення № 75, виходить, що прийняте рішення про переоформлення ділянки, виділеної згідно рішення виконкому селищної ради від 21 серпня 1986 року ОСОБА_10 у с. Лихолітки по вулиці Гламазди на його дружину ОСОБА_1 згідно поданих заяв;

за рішенням від 20 листопада 1986 року Козелецького районного суду Чернігівської області шлюб, зареєстрований у 1983 році за актовим записом № 9, між ОСОБА_10 і ОСОБА_1 розірваний;

із архівного витягу з рішення виконкому Лихолітської сільської ради від 21 жовтня 1993 року, рішення № 10, виходить, що прийняте рішення про передачу ОСОБА_1 у приватну власність безоплатно земельних ділянок площами: 0.25 га для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель; 0.40 га для ведення особистого підсобного господарства;

зі змісту довідки, виданої 14 серпня 2009 року Лихолітською сільською радою, виходить, що ОСОБА_1 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 і згідно земельно-кадастрової книги за адресою у с. Лихолітки, вул. Гламазди, 16 за рішенням № 10 від 21 жовтня 1993 року за нею закріплені в користуванні земельні ділянки площами: 0.25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд; 0.40 га для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 22 ЗК Української РСР (в редакції чинній на час складання 20 грудня 1999 року акта погодження меж земельної ділянки ОСОБА_8 та видачі їй 05 березня 2000 року Державних актів серії І-ЧН 023224 і серії І-ЧН 023225 на право приватної власності на землю) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Вислухавши позиції позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Чернігівської області і ОСОБА_3, третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання недійсними актів погодження меж земельної ділянки не підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 фактично ставить під сумнів законність набуття відповідачем ОСОБА_3 (спадкодавцем ОСОБА_8А.) права власності на земельну ділянку площею 0.25 га, розташовану у с. Лихолітки, вул. Гламазди, 14 Козелецького району Чернігівської області.

Погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками (користувачами) є обовязковим при виділенні земельної ділянки у власність. Погодження меж земельної ділянки є допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необовязкових технічних помилок, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності.

20 грудня 1999 року у присутності, зокрема, спеціаліста госпрозрахункової групи при КРВЗР ОСОБА_11, а також ОСОБА_8, ОСОБА_1 і ОСОБА_9, складений та ними підписаний акт погодження меж земельної ділянки, що розташована у с. Лихолітки, вул. Гламазди, 14. Позивач ОСОБА_1 стверджувала про те, що в оспорюваному акті підпис їй не належить. Однак, позивач ОСОБА_1 не надала доказів про те, що вказаний підпис вчинений іншою особою (іншими особами), а вона 20 грудня 1999 року була відсутньою за вказаною адресою під час погодження меж, розмірів та площі цієї земельної ділянки. Крім того, позивач ОСОБА_1 не надала доказів про наявність (існування) акта погодження меж земельної ділянки по вулиці Гламазди, 14 у с. Лихолітки, що нібито складений у 2014 році.

Так як позивачем ОСОБА_1 не надані належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження предявлених позовних вимог, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Чернігівської області і ОСОБА_3, третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання недійсними актів погодження меж земельної ділянки необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 116, 125 і 152 ЗК України, ст. 22 ЗК Української РСР, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради Чернігівської області і ОСОБА_3, третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання недійсними актів погодження меж земельної ділянки залишити без задоволення.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя