Справа № 520/9797/18
Провадження № 2/520/5554/18
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Салтан Л.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
01 серпня 2018 року представник позивача АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором за № б/н від 19 серпня 2013 року у розмірі 112242 грн. 04 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов.
Представник позивача АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
До канцелярії суду надійшло повідомлення, з яким повернулась без отримання копія позовної заяви з додатками та ухвалою про відкриття провадження у справі, які були направлені відповідачеві ОСОБА_1 Відзив на позовну заяву відповідач не надав.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 серпня 2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Банк виконав свої зобовязання щодо надання відповідачеві кредитних коштів.
Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, у нього виникла заборгованість станом на 31 березня 2018 року, у загальній сумі 112242 грн. 04 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 4952 грн. 18 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 107289 грн. 86 коп.
Згідно з п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямим і безумовним згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Пунктом 2.1.1.5.5. умов та правил надання банківських послуг встановлено, що зобовязання клієнта погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1. умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених зобов'язань із терміном прострочки понад 90 днів, клієнт сплачує банку пеню в розмірах, зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.
Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що слід задовольнити позовну заяву АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», оскільки банком виконані умови договору, відповідач ОСОБА_1 не виконує умови договору та не сплачує кредитні кошти.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.
Керуючись ст. 2, 4-6, 76-83, 141, 263-265, 274-279, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. 526, 610, 611, 612, 624, 625, 1054 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 11 жовтня 2018 року.
Суддя Салтан Л. В.