КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 755/5125/18

провадження № 22-ц/824/898/2018

01 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Дуці В.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року у складі судді Яровенко Н.О.,

встановив:

30.03.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 відповідно до судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року, з 1/4 частини до 1/6 частини щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

14 січня 2017 року він уклав шлюб з ОСОБА_6, від якого має сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Оскільки він одружився, від шлюбу має другу дитину, на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, розмір аліментів, встановлений судовим наказом, для нього є занадто великим, а тому у відповідності до ст.192 СК України просив позов задовольнити.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини усіх видів заробтіку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне дослідження доказів, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої доводи мотивує тим, що відповідно до Єдиного реєстру МВС України позивач 18.05.2017 року зареєстрував право власності на автомобіль Renault Megan2012 року випуску, вартістю 250 000 грн., що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи та свідчить про покращення матеріального стану позивача.

Також судом першої інстанції не взято до уваги наявність у позивача в спільній сумісній власності нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Зазначив, що розмір аліментів не перевищує 50% заробітної плати позивача, а тому порушення ч.3 ст. 70 Закону України &q?ьн;Про виконавче провадження&q?хо; відсутнє.

Доводи позивача про наявність на утриманні другої дитини та дружини не впливає та не спростовує факт покращення матеріального стану позивача. Зменшення розміру аліментів без підтвердження погіршення матеріального стану позивача суперечитиме інтересам дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зазначив, що наявність у позивача квартири та автомобіля не впливає на щомісячний розмір його доходу, оскільки останній не використовує майно для отримання заробітку. На даний час квартира є предметом поділу майна в судовому порядку, а автомобіль був придбаний у квітні 2017 року за кошти, отримані в подарунок на весілля, яке відбулося у лютому 2017 року після реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та його новою дружиною ОСОБА_9 Отримання коштів в подарунок на весілля має разовий характер і не може свідчити про покращення майнового стану позивача. У позивача змінився сімейний стан, що підверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження дитини, як наслідок і змінився його матеріальний стан, оскільки саме по собі народження другої дитини є зміною матеріального стану позивача.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2009 року, від якого мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.9).

14 січня 2017 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб ОСОБА_9 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_7, батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.11).

Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 відповідно до судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року, з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що дохід позивача ОСОБА_2 у четвертому кварталі 2017 року становив 43 998,61 грн., у першому кварталі 2018 року - 42 563,59 грн., останній має на своєму утриманні інших осіб.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України ( далі - СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення судового рішення, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1 )наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2 )доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану.

Визначений судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв'язку наявністю на утриманні сина ОСОБА_10, 22 червня 2017 року та дружини ОСОБА_6, без підтвердження погіршення матеріального стану позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_3 - доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та суперечитиме її інтересам.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року (справа №442/7666/15).

Крім того, розмір аліментів, який стягується на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року, не перевищує 50% заробітної плати відповідача, а тому порушення частини третьої статті 70 Закону України від 02 червня 2016 року &q?на;Про виконавче провадження&q?рх; відсутні.

З огляду на не доведеність існування обставин, які підтверджують зміну матеріального становища позивача, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк