Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2855/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., за участі позивача ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, сторони уклали шлюб 18.09.2010 року. Від цього шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває з позивачкою на її утриманні.

На даний час шлюб між сторонами розірвано.

У звязку з тим, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, а відповідач є здоровий та працездатний, позивачка просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем на позов подано відзив, доводи якого зводяться до того, що він бере активну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Ніколи не ухилявся від його матеріального забезпечення і надалі планує допомагати, зважаючи на інтереси дитини.

Так, майже щоденно відводить його до навчального закладу, що може підтвердити його вчитель. Витрати на харчування і продовжену групу в школі він також забезпечую самостійно.

До нового навчального року він самостійно забезпечив його шкільним приладдям. Неодноразово придбаваю йому одяг, взуття, солодощі.

Влітку дитина відвідувала заняття з боротьби у спортивному комплексі «Олімп», абонемент на що був також придбаний за його кошти. Дитина багато свого вільного часу проводить разом із ним.

Після розірвання шлюбу з позивачкою, він перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 Від цих відносин народили дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, який теж потребує матеріального забезпечення.

Крім того, з 18.07.2018 року він працевлаштувався в ТОВ «ОСОБА_7 ЛТД» на посаді зав.складу та отримує заробітну плату. Вказане підтверджується довідкою №24 від 25.09.2018 року.

У звязку з цим просить суд позовні вимоги задоволити частково, призначити розмір аліментів у розмірі 1/4 доходу, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та зазначила, що відповідач дійсно приймає участь у вихованні дитини, завозить його до школи. Батьківські обовязки виконує. Однак щодо утримання відзначила, що вона постійно змушена просити відповідача гроші на ті чи інші потреби. Вважає, що для дитини буде краще, коли суд встановить суму, яку він буде зобовязаний сплачувати на утримання дитини.

Представник позивача вимоги позову підтримав та зазначив, що відповідач умисно оформився на роботу з мінімальним окладом після того, як йому повідомила позивачка, що вирішила звертатися до суду з приводу аліментів. Відповідач є молодим та здоровим, і незважаючи на невелику заробітну плату спроможний і іншим чином заробити кошти. Тому запропонований розмір аліментів у 1700 грн. може сплачувати. Крім того зазначив, що наразі позивачем особисто визначається форма аліментів, тобто або тверда грошова сума, або частка від заробітку.

Відповідач позов визнав частково, зазначив, що готовий сплачувати офіційно колишній дружині половину прожиткового мінімуму на дитину. Зазначив, що у цьому разі буде мати можливість додатково допомагати дитині, купувати йому одяг, тощо, оскільки у нього з позивачкою різні смаки. У разі задоволення позову у повному обсязі, такої можливості у нього не буде. Просив взяти до уваги наявність на утриманні і іншої малолітньої дитини.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 18.09.2010 року. Від цього шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 Рішенням суду від 24.01.2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6 6 зв).

Відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ ОСОБА_7 груп ЛТД та отримав дохід за період з 18.07.2018 року по 31.10.2018 року у розмірі 13398,18 грн. (а.с.34).

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За правилами ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 грн, з 1 липня 1559 грн, з 1 грудня 1626 грн; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 грн, з 1 липня 1944 грн, з 1 грудня 2027 грн.

З урахуванням динаміки прожиткового мінімуму, з огляду на цей показник матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст. 82 ч.ч. 1, 3 ЦПК України).

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред'явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

За таких умов, незмінну і незначну за розміром протягом тривалого часу матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дитини не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір такої матеріальної участі лише зменшується та перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини.

За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов'язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв'язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо.

Даючи оцінку запереченням відповідача, що його утриманні знаходяться малолітній син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, суд вважає, що дана обставина має значення при визначенні розміру аліментів.

Даючи оцінку доводам позивачки щодо розміру аліментів у сумі 1700 грн. на місяць, з врахуванням принципу розумності та достатності, такі підлягають задоволенню частково.

З урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, вимога позивача щодо розміру аліментів є надмірною, а аліменти у твердій грошовій сумі 1200 грн. на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, забезпечуватимуть грошове утримання у розмірі, близькому до половини розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково і з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень на місяць, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

З огляду на зазначене судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, код НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, код НОМЕР_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_9 на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень на місяць, починаючи із дати звернення до суду 13.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 704,8 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.11.2018 року.

ГоловуючийОСОБА_10