Єдиний унікальний номер 235/3089/18
Провадження №2/235/1395/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Бородавки К.П.

за участю секретаря судового засідання Григорєвої С.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі з 1/4 частини від доходів на кожного до 1/3 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до досягнення повноліття дітей.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до окремо поданих судових наказів Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня предявлення заяви про видачу судового наказу і до повноліття дітей.

З 01.09.2007 по теперішній час позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, від спільного шлюбу мають двох дітей.

Посилаючись на приписи статей 192 та 183 СК України позивач вважає, що розмір аліментів, визначений за наказами суду, може бути зменшений з 1/4 на кожну дитину до 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач зявився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, навівши доводи, аналогічні викладеним в позові.

ОСОБА_2 (далі відповідач) проти задоволення позову заперечувала. Мотиви незгоди зводяться до такого. Сторони дійсно перебувають в шлюбі, від якого мають двох дітей. Друга дитина син ОСОБА_5 народився 10.04.2018, пологи були дуже важкими, син народився з переломом лівої ключиці, натальною плексоневропатією лівої руки. З моменту народження дитина є дуже хворобливою, постійно перебуває на стаціонарному лікуванні, про що свідчать виписки з медичної карти.

Як тільки позивач зрозумів, що дитина народилася з ускладненнями здоров'я та потребує постійного лікування, то він одразу же покинув відповідача з двома дітьми.

З березня 2018 року позивач жодної копійки на утримання своєї сім'ї не надав, не зважаючи на те, що відповідач ще була вагітна, мала на руках малолітню дитину та вкрай як потребувала матеріальної допомоги та чоловічої підтримки.

В судове засідання відповідач зявилась, просила відмовити в задоволенні позову з огляду на доводи, викладені у відзиві на позов, зауваживши, зокрема, що після народження 10.04.2018 син ОСОБА_5 майже кожного місяця знаходився в лікарні, на теперішній час потребує операції в м.Києві, тому гроші дуже потрібні.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому 01.09.2007 шлюбі, актовий запис №397 (а.с.5), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6-7).

З копій квитанцій від 05.01.2018, 06.02.2018 та 13.03.2018 вбачається, що позивач здійснював відповідачу перерахунок грошових коштів в розмірі 1020 грн., 2040 грн., 2040 грн. (а.с.12). Наведене визнано відповідачем в судовому засіданні.

Судовим наказом по справі №235/1041/18 від 14.03.2018, виданим Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менш ні 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 12.03.2018 і до повноліття дитини (а.с.13).

Судовим наказом по справі №235/2439/18 від 15.05.2018, виданим Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 10 травня 2018 року, і до повноліття дитини (а.с.14).

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3726/428 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебував у стаціонарі з 29.05.2018 по 30.05.2018 з діагнозом внутрішньоутробна інфекція, гострий пієлоніфрит, вторинний кардит (а.с.33).

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2346/677 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебував у стаціонарі з 30.05.2018 по 04.07.2018 з діагнозом гострий пієлонефрит, активна стадія, ІІІ ст.активності, ФНП (а.с.32).

Оглядом оригіналу трудової книжки позивача (Серія БН №409666) судом встановлено, що останній звільнений з останнього місця роботи 13.08.2018, з 12.09.2018 отримує виплату допомоги по безробіттю.

Допитаний в якості свідка позивач зазначив, що він не проживає з відповідачкою з серпня 2017 року, остаточно припинив проживати з відповідачем та забрав свої речі в листопаді 2017 року, зауважив, що відповідач навіть не повідомила йому про народження другої дитини, лише через два тижні йому стало про це відомо. Зі старшою дитиною позивач намагається бачитись, але відповідач не дозволяє.

Допитана в якості свідка відповідач показала суду, що позивач матеріальної допомоги, окрім аліментів, не надає, хоча повідомляв їй, що працює таксистом та в піцерії. Також відповідач зазначила, що дозволяє позивачу бачитися з дітьми та гуляти зі старшим сином на подвірї будинку, але не дозволяє забирати останнього до себе додому, оскільки одного разу старший син, побачивши на холодильнику в будинку у позивача фотографію маленької дівчини, дуже засмутився та сказав, що батько його більше не любить, хотів навіть стрибнути з вікна. Також відповідач зауважила, що старший син навчається в школі інтелектуального розвитку, клас платний, 500 грн. щомісяця необхідно сплачувати.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 повідомила суду, що вона є матірю позивача, їй відомо, що на теперішній час він не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості; дітям не допомагає, тільки після того, як вона чи її чоловік зателефонують позивачу, він надає якісь кошти. Вона працює та намагається хоча б якось допомогти онукам їжею, одягом тощо, адже відповідачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. ОСОБА_8 необхідно везти на операцію до м.Києва, а позивач ніяк не допомагає і навіть не цікавиться.

Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст.183 СК України ч астка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За змістом ст.170 ЦПК України судовий наказ, виданий відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.161 цього кодексу (заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів) скасуванню не підлягає; у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що позивач не працює з 14.08.2018, наведене вказує на зміну його матеріального становища. Посилання відповідача на те, що в дійсності позивач працює таксистом та кожного місяця отримує майже 10 000 грн. суд не може прийняти до уваги, оскільки відповідачем не надано відповідних доказів.

Також судом встановлено, що розмір аліментів, який стягується з позивача на його двох дітей, не є єдиною часткою від його заробітку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі судових наказів Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.03.2018 та від 15.05.2018, підлягає зменшенню та визначенню єдиної частки у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на другу дитину, - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

З приводу доводів відповідача, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а молодша дитина син ОСОБА_5 постійно хворіє та потребує на операцію, у звязку з чим потрібні гроші, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а за змістом ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, відповідач наділений правом на предявлення відповідних позовів до позивача за наявністю обставин, що обумовлюють таке право.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання Донецька область, м.Покровськ, вул.Злагоди, 102) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання Донецька область, м.Покровськ, м-н Южний, 4/41) про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі судових наказів Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14.03.2018 та від 15.05.2018, стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на другу дитину, - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Судові накази по справі №235/1041/18 від 14.03.2018 та по справі №235/2439/18 від 15.05.2018, видані Красноармійським міськрайонним судом Донецької області - повернути з виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення 12.10.2018.

Суддя К.П.Бородавка