Справа № 525/1132/18
Провадження № 2/525/342/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2018 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши на підготовчому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що 08.04.2016 року померла ОСОБА_2, яка проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 02.10.2012 року приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 за реєстровим №3251, відповідно до якого повністю заповіла їй житловий будинок з надвірними побудовами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Миру, 14 с. Скибівщина Великобагачанського району Полтавської області. Проте, про наявність даного заповіт вона не знала до липня 2018 року, так як родинних звязків з ОСОБА_2 вона не має, вона лише проживала по сусідству з домогосподарством її батьків, які допомагали їй по господарству та доглядали її. Позивач вказує, що вона також всіляко допомагала їй, привозила ліки, прибирала в будинку, готувала обіди, саджала город, збирала врожай. Відносини між ними були дружні, але про заповіт їй ніхто ніколи не говорив. Даний заповіт вона знайшла в липні 2018 року, коли вирішила прибратись у будинку покійної ОСОБА_2, і знаючи про те, що інших спадкоємців у покійної немає, вона вирішила подати заяву про прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що 20.07.2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за заповітом і можливості оформлення спадщини після померлої 08.04.2016 року ОСОБА_2 Цього ж дня їй було надано відповідь про те, що відповідно до Спадкового реєстру спадкова справа після померлої 08.04.2016 року ОСОБА_2 не відкривалась, вказаний вище заповіт ОСОБА_2 знайдено у Спадковому реєстрі як чинний.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у прийнятті заяви на спадщину через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини та вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, так як нічого не знала про заповіт, позивач ОСОБА_1 в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини (а.с.а.с.2-4).

Ухвалою суду від 11 вересня 2018 року було відкрито загальне позовне провадження за вищевказаним позовом і підготовче засідання у справі призначено на 05.10.2018 року (а.с.26). Цією ж ухвалою суду було витребувано від нотаріуса відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від її прийняття) після смерті ОСОБА_2 та про наявність/відсутність заповіту.

В підготовче засідання 05.10.2018 року представник позивача за довіреністю подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.38). До проведення підготовчого судового засідання у справі та до початку розгляду справи по суті від відповідача у справі Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист №149 від 14.09.2018 року про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 і просить провести відповідне судове засідання у відсутність їх представника (а.с.34).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У звязку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 02.10.2018 року у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України № 16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_2 померла 08.04.2016 року, про що виконавчим комітетом Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району видано свідоцтво про смерть (а.с.5).

02.10.2012 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 02.10.2012 року приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 за реєстровим №3251, відповідно до якого повністю заповіла житловий будинок з надвірними побудовами та земельну ділянку, що знаходиться в с. Скибівщина Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_1 (а.с.6).

З довідки від 17.07.2018 року, виданої виконавчим комітетом Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті 08.04.2016 року була зареєстрована одна за адресою: с. Скибівщина, вул. Миру, 14 Великобагачанського району, інших зареєстрованих осіб за даноб адресою не було (а.с.7).

Домоволодіння по вул. Миру, 14 в с. Скибівщина Великобагачанського району Полтавської області складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), літня кухня (літ. Б), навіс (літ. б,в1,в2), сарай (літ. В,в), погріб вхідний (літ. Г), колодязь №1 (а.с.а.с.9-13).

20.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за заповітом і можливості оформлення спадщини після померлої 08.04.2016 року ОСОБА_2 (а.с.14). Цього ж дня їй було надано відповідь про те, що відповідно до Спадкового реєстру спадкова справа після померлої 08.04.2016 року ОСОБА_2 не відкривалась, вказаний вище заповіт ОСОБА_2 знайдено у Спадковому реєстрі як чинний (а.с.а.с.15,16).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу від 1269/01-16 від 18.09.2018 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що спадкова справа після смерті 08.04.2016 року ОСОБА_2 даним нотаріусом не заведена; вбачається, що в Реєстрі заповітів рахується як чинний заповіт ОСОБА_2 від 02.10.2012 року, реєстровий номер 3251, який посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.а.с.35-37).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.1234 ЦК). За нормою ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право у будь-яких час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить (ч.2 ст.1254 ЦК).

В цьому контексті слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.02.2014 року у справі №1-1/2014 вказав про те, що субєкт права власності, яким є заповідач (спадкодавець), на випадок своєї смерті має право шляхом вчинення заповіту розпоряджатися своєю власністю спадщиною, до складу якої законом віднесені усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті (статті 318,1218,1233,1235,1236 ЦК України); заповідач має право призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин; заповідач має право на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом, на заповідальний відказ, на покладення на спадкоємця інших обовязків, а також право на скасування заповіту тощо (частина перша статті 1235, статті 1236,1237,1240,1254 Кодексу). Як вказав Конституційний Суд України, за своєю юридичною природою свобода розпорядження власністю шляхом вчинення заповіту (свобода заповіту) є одним із основоположних принципів спадкового права, при цьому, вона є абсолютною. Також, Кодексом визначені певні обмеження волі заповідача щодо права розпорядження власністю (обмеження принципу свободи заповіту) шляхом установлення права окремої категорії осіб на обовязкову частку у спадщині.

З урахуванням сукупності досліджених матеріалів справи, а також виходячи з положень ст.ст.12,13,77,81 ЦПК України вбачається, що в матеріалах даної цивільної справи відсутні докази оскарження будь-якою особою вищевказаного заповіту та докази визнання недійсним даного заповіту, згідно даних Спадкового реєстру, вказаний заповіт від 02.10.2012 року, реєстровий номер 3251 ОСОБА_2 є чинним.

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом від 02.10.2012 року після померлої 08.04.2016 року ОСОБА_2 є позивач у справі ОСОБА_1; інших спадкоємців як за заповітом, так і за законом не вбачається з наявних матеріалів справи. При цьому, з доводів позовної заяви вбачається, що про існування даного заповіту ОСОБА_1 не знала, оскільки не проживала з ОСОБА_2, як вказала у позовній заяві позивач у справі, заповіт ОСОБА_2 вона знайшла випадково, після чого ОСОБА_1 звернулася до органу нотаріату, однак отримала вмотивовану відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Обґрунтовуючи зміст позовних вимог, ОСОБА_1 посилається у позові на те, що вона не може одержати в приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, оскільки не знала про наявність складеного на неї заповіту, лише в липні 2018 року дізналась про наявність даного заповіту, після чого одразу звернулася до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 з метою оформлення права власності на майно в порядку спадкування, однак в цьому їй було відмовлено.

Суд оцінив наявні у справі докази та те, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3 одна, сама позивач реєстрована у встановленому законом порядку на проживання в м. Полтава, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину (що вбачається з відомостей, отриманих від приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу), з урахуванням правової природи заповіту як волевиявлення конкретної особи щодо розпорядження своїй майном, права особи на спадкування за заповітом, а також враховуючи повне визнання відповідачем у справі Кротівщинською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області заявлених позовних вимог ОСОБА_1, що не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів та висновки ВСУ, викладені при розгляді справи №6-1320цс17 від 23.08.2017 року, з огляду на положення ст.55 Конституції України приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 з поважних причин пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 08.04.2016 року ОСОБА_2, оскільки з сукупності досліджених матеріалів справи вбачається, що так як ОСОБА_1 обєктивно не знала про наявність складеного ОСОБА_2 на неї заповіту від 02.10.2012 року, з ОСОБА_2 М.С. не проживала, тому вона заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк (шестимісячний) не подавала; при цьому, після звернення позивача до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 з метою оформлення права на спадщину, їй було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії.

При таких обставинах справи, коли позивач ОСОБА_1 надала належні докази того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, в суду є передбачені законом підстави для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.1216-1218,1268-1272 ЦК України, Рішенням Конституційного Суду України від 11.02.2014 року у справі №1-1/2014, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,197,200,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Кротівщинської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити, визнавши причини пропуску строку поважними.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті 08 квітня 2016 року ОСОБА_2,останнім постійним місцем проживання якої було с. Скибівщина, вул. Миру, 14 Великобагачанського району Полтавської області, протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1, адреса реєстрації м. Полтава, вулиця Шевченка, 96, фактично проживає (як вказано у позовній заяві) в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; представник позивача по довіреності ОСОБА_5, адреса: сел. Велика Багачка, пров. Шкільний, 1 а, кв.1 Полтавської області; відповідач ОСОБА_6 сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, юридична адреса: с. Кротівщина, вул. Центральна, 112 Великобагачанського району Полтавської області, .

Суддя В.В. Хоролець