печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кирилюк І.В.,

при секретарі судових засідань Петровій Ю.О.,

за участю:

стягувача: не з'явився,

боржника-1:не з'явився,

боржника-2:не з'явився,

державного виконавця: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скарги ОСОБА_2 на дії Старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кравцової Олени Сергіївни у виконавчих провадженнях по виконанню судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - стягувач, ОСОБА_2.) звернувся до суду зі скаргою на постанову Старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кравцової Олени Сергіївни (далі - державний виконавець, Старший державний виконавець Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кравцова О.С.) від 27.12.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 54192672 по виконанню виконавчого листа № 757/20912/16-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 12.10.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 (далі - боржник-1, ОСОБА_5А.), ОСОБА_7 (далі - боржник-2, ОСОБА_7) про звернення стягнення на предмет іпотеки (757/20912/16-ц, пр. 4-с-165/18).

Також, ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанову Старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кравцової О.С. від 27.12.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 54192672 по виконанню виконавчого листа № 757/20912/16-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 12.10.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки (757/20912/16-ц, пр. 4-с-166/18).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2018 року вказані скарги об'єднані в одне провадження та об'єднаному провадженню присвоєно спільний номер 757/20912/16-ц (пр. 4-с-165/18).

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначає, що на виконанні у Печерському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувають виконавчі провадження ВП № 54192672 та ВП № 53619928 по примусовому виконанню виконавчих листів № 757/20912/16-ц, виданих Печерським районним судом м. Києва 12.10.2016 року, про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 24.03.2016 року, посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлугіною В.Л. (реєстровий номер в реєстрі № 340), а саме, на нежитлове приміщення загальною площею 102,7 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_7, в рівних частках кожному, на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Г.В. 29.12.2015 року у реєстрі за № 2471, з метою задоволення грошових вимог ОСОБА_2 за основним зобов'язанням в розмірі 1 688 508 (один мільйон шістсот вісімдесят вісім тисяч п'ятсот вісім) грн. 73 коп., яке виникло з договору позики від 25.12.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_7, та складається з вимоги про повернення суми позики в розмірі 1 655 399,85 грн. та вимоги по сплаті пені за час прострочення заборгованості в розмірі 33 108,88 грн., встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки, що становить 1 500 000 (один мільйон п'ятсот тисяч) гривень 00 коп.

27.12.2017 року Старший державний виконавець Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кравцова О.С. винесла постанови про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Стягувач вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів щодо належного виконання судового рішення та не використано надані йому права під час здійснення виконавчого провадження, а відтак вказані постанови державного виконавця є неправомірними та підлягають скасуванню.

В судове засідання стягувач не з'явився, про день, час, місце розгляду скарг повідомлений належним чином. Представник стягувача подав заяву про розгляд скарг за відсутності стягувача та його відсутності, в якій вимоги скарг підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Божники та державний виконавець в судове засідання не з'явились, про день, час, місце розгулу скарг повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Оскільки, згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не перешкоджають її розгляду, суд визнав можливим розглядати скарги у відсутність учасників судового процесу.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що скарги ОСОБА_2 на дії Старшого державного виконавця Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Киїєві Кравцової О.С. підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2016 року у цивільній справі № 757/20912/16-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено: звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 24.03.2016 року, посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бєлугіною В.Л. (реєстровий номер в реєстрі № 340), а саме, на нежитлове приміщення загальною площею 102,7 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_7, в рівних частках кожному, на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Г.В. 29.12.2015 року у реєстрі за № 2471, з метою задоволення грошових вимог ОСОБА_2 за основним зобов'язанням в розмірі 1 688 508 (один мільйон шістсот вісімдесят вісім тисяч п'ятсот вісім) грн. 73 коп., яке виникло з договору позики від 25.12.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_7, та складається з вимоги про повернення суми позики в розмірі 1 655 399,85 грн. та вимоги по сплаті пені за час прострочення заборгованості в розмірі 33 108,88 грн., встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки, що становить 1 500 000 (один мільйон п'ятсот тисяч) гривень 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 445, 00 грн.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як визначено у ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На виконання вищевказаного судового рішення, 12.10.2016 року ОСОБА_2 одержав два виконавчі листи № 757/20912/16-ц (а.с. 81).

В подальшому, Печерським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження ВП № 54192672 по виконанню виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_7 та ВП № 53619928 по виконанню виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_5

27.12.2017 року у виконавчих провадженнях ВП № 54192672 та ВП № 53619928 Старшим державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кравцовою О.С. винесено постанову про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Як визначено у п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так, відповідно до постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.12.2017 року, в рамках здійснення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2016 року, 22.03.2017 року державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржників ОСОБА_7 та ОСОБА_5, а саме: по 1/2 частини нежитлового приміщення, загальною площею 102,7 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. 23.05.2017 року державним виконавцем проведено опис вищевказаного нежитлового приміщення.

Разом з тим, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним виконавцем було встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року № 757/3379/17-к накладено арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 102,7 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а відтак, станом на 27.12.2017 року, неможливо звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до вказаної ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року № 757/3379/17-к про арешт майна, Слідчим відділом Печерського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2016 року № 0000031 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, щодо незаконних дій під час приватизації нежитлового приміщення, загальною площею - 102,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що у кримінальному провадженні накладено арешт на іпотечне майно, яке є предметом у виконавчому провадженні, звернути стягнення на таке майно неможливо до скасування арешту у кримінальному провадженні.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Відтак, наявність арешту на предмет іпотеки, накладеного в рамках кримінального провадження, позбавляє державного виконавця в повному обсязі реалізувати, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про іпотеку», права щодо виконання судового рішення. Відтак, державний виконавець зобов'язаний був зупинити вчинення виконавчих дій, а не повертати виконавчий документ стягувачу.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що державний виконавець не вчинив всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про іпотеку», для реалізації майна боржника, а тому, підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки, державним виконавцем не вжито всіх заходів для виконання покладених на нього обов'язків, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому скарги ОСОБА_2 на дії Старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кравцової О.С. у виконавчих провадженнях по виконанню судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 5, 18, 34, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 4, 12-13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скарги ОСОБА_2 на дії Старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ Кравцової Олени Сергіївни у виконавчих провадженнях по виконанню судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - задовольнити.

Постанови Старшого державного виконавця Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ Кравцової Олени Сергіївни від 27.12.2017 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 54192672 та ВП № 53619928 - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду) - протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений 05.03.2018 року

Суддя І.В. Кирилюк