Справа № 404/5716/17
Номер провадження 2/404/734/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Зайко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просить поновити строк звернення та стягнути із відповідача на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 120 000 грн., завдану ним під час виконання трудових обов'язків та понесені судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що 25.06.2014 року державні інспектори Екштейн І.Є. та Кріпак В.А. за участю представника громадськості здійснювали рейд-перевірку на території Світловодського району Кіровоградської області та прибули в садове товариство «Роднічок» для відпочинку та харчування, автомобіль ОСОБА_1, як матеріально-відповідальна особа, залишив без нагляду. 26.06.2014 року вночі сталося займання залишеного без нагляду службового автомобіля в результаті чого автомобіль було знищено.

Щодо пропущених строків посилається на те, що позивачу лише 22.08.2017 року стало відомо про закриття кримінального провадження, а тому раніше позивач не міг звернутись до суду.

Ухвалою суду від 22.09.2017 року по даній справі відкрито провадження та призначений судовий розгляд.

Ухвалою суду від 02 лютого 2018 рокупо даній справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 27 березня 2018 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вважають їх безпідставними, свої доводи обґрунтовуючи тим, що позивач пропустив строки давності без поважних причин, та звертаючи увагу суду на те, що позивач не виконав свої обов'язки щодо створення працівникові умов, необхідних для нормальної роботи та забезпечена повного збереження довірених йому матеріальних цінностей, не ознайомив відповідача з правилами зберігання переданих матеріальних цінностей.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 03.01.2017 року ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу екологічного контролю природно - заповідного фонду, рослинного та тваринного світу - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області та відповідно до Закону України «Про державну службу» присвоєно 12 ранг державного службовця(а.с.6).

03 січня 2012 року між сторонами було укладено договір № 15 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно договору відповідач бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому позивачем матеріальних цінностей.

Згідно акта приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 24 липня 2013 року позивач прийняв автомобіль ВАЗ 21214, державний номер В А 7953 АІ на зберігання та для експлуатації.

Відповідно до пункту 2.5 наказу Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області від 19.12.2013 року № 832 «Про закріплення службових автомобілів Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області» майно: службовий спеціальний автомобіль НОМЕР_1 було закріплене за головним спеціалістом - державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області відділу екологічного контролю природно - заповідного фонду, рослинного та тваринного світу Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_1.

Згідно інвентаризаційної картки № 41 обліку основних засобів в бюджетних установах матеріально-відповідальною особою за збереження майна є ОСОБА_1

Наказом Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області від 25.06.2014 року № 369 «Про здійснення контролю по охороні рослинного та тваринного світу, запобіганню браконьєрства на території Кіровоградської області» було утворено оперативну групу для проведення рейду по Кіровоградській області. До складу групи було включено ОСОБА_1 - головного спеціаліста відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного та тваринного світу - державного інспектора з ОНПС Кіровоградської області та ОСОБА_2 - головного спеціаліста відділу екологічного контролю природно - заповідного фонду, рослинного та тваринного світу - державного інспектора з ОНПС Кіровоградської області. Рейд - перевірку провести з 08:00 год. 25.06.2014 року по 22:00 год. 27.06.2014 року. Для проведення рейду використати транспорт позивача ВАЗ 21214 «Нива», державний номер НОМЕР_2.

25.06.2014 року державні інспектори Екштейн І.Є. та Кріпак В.А. за участю представника громадськості здійснювали рейд-перевірку на території Світловодського району Кіровоградської області і біля 23-00 год. прибули в садове товариство «Роднічок» м. Світловодська для відпочинку та харчування, автомобіль ОСОБА_1, як матеріально-відповідальна особа, залишив без нагляду.

26.06.2014 року орієнтовно біля 01:10 год. сталося займання залишеного без нагляду службового автомобіля в результаті чого автомобіль було знищено.

Вказаний факт було зафіксовано актом про пожежу від 26.06.2014 року, складений комісією у складі провідного спеціаліста Світловодського МРВ УДНС України у Кіровоградській області ОСОБА_3 та відповідача.

За вказаним фактом 03.07.2014 року слідчим СВ Світловодського MB УМВС України в Кіровоградській області надано повідомлення про початок досудового розслідування.

24.03.2016 року слідчий СВ Світловодського MB УМВС України в Кіровоградській постановив: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000934 від 26.06.2014 року, за фактом пошкодження майна закрити у зв'язку з малозначністю в діях невстановленої в ході досудового розслідування особи суспільної небезпеки.

02.09.2016 року відповідно до наказу №77-0 виданого ОСОБА_4 екологічною інспекцією у кіровоградській області ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача сектору інструментально-лабораторного контролю-старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища за згодою сторін.

Наказом №563 від 18.08.2017 року позивачем постановлено провести службове розслідування по факту знищення внаслідок підпалу службового автомобіля ВАЗ-21214 «Нива» та запропоновано відповідачу добровільно відшкодувати завдану шкоду.

Службовий автомобіль НОМЕР_3 перебував на балансі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області за балансовою вартістю 58 182 грн., але позивач визначаючи розмір матеріальних збитків, виходить з того, що вказаний автомобіль відновленню не підлягає, тому відшкодуванню підлягає вартість такого ж автомобіля за цінами на час знищення автомобіля.

Згідно Бюлетеня автотоварознавця № 76 - фактична вартість на автомобіль ВАЗ-21214 за курсом НБУ 10,85 грн. складає 120 000 грн. на день вчинення правопорушення.

22.08.2017 року відповідач з'явився до позивача та повідомив, що він відмовляється від відшкодування шкоди про що складено відповідний акт.

Згідно висновку комісії з проведення службового розслідування стосовно знищення внаслідок підпалу службового автомобіля ВАЗ-21214 «Нива», державний номер НОМЕР_2 від 28.08.2017 року в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, а саме неналежне виконання державним службовцем своїх посадових обовязків, що спричинило заподіянню шкоди державному майну, але у звязку з тим, що ОСОБА_1 не працює в інспекції, вирішено звернутися до суду для стягнення з ОСОБА_1 завданої шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 81 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов'язків.

Відповідно до частини 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 233 КЗпП України встановлений річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду з позовом про її відшкодування.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що позивач в позовній заяві вказує на те, що факт знищення автомобіля 26.06.2014 року зафіксовано актом про пожежу від 26.06.2014 року, складеним комісією у складі провідного спеціаліста Світловодського МРВ УДНС України у Кіровоградській області ОСОБА_3 та відповідача, а з позовом ОСОБА_4 екологічна інспекція у Кіровоградській області звернулась до суду лише 15.09.2017 року, тому суд відмовляє позивачу в поновленні строків, визнавши причину їх пропуску неповажною.

Відповідно до ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. За наявності відповідних підстав і умов, матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. А відповідно до вимог ст. 131 КЗпП України, власник, або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна, а працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства та вживати заходів щодо запобігання шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Згідно ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Обов'язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (ст. 138 КЗпП України).

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" (з наступними змінами) роз'яснено що, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсування), переданих йому на зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.

Згідно з Переліком посад і робіт, які заміщуються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на зберігання, обробку, продаж (відпуск), перевезення або застосування в процесі виробництва, затвердженого постановою Держакомпраці і соціальних питань Ради Міністрів СРСР № 447/24 від 28 грудня 1977 року, з подальшими змінами і доповненнями і який є чинним, відповідач належить до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладений такий договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений.

Умовами укладеного між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність передбачено, що ОСОБА_1 виконує роботу, безпосередньо повязану із збереженням, обробкою, продажем, перевезенням, застосуванням в процесі виробництва переданих йому цінностей під повну матеріальну відповідальність, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей.

Натомість, відповідно до договору № 15 від 03 січня 2012 року про повну матеріальну відповідальність, укладеного між ОСОБА_4 екологічною інспекцією у Кіровоградській області та відповідачем, визначені також і обов'язки інспекції, які передбачені пункт 2 вищевказаного договору, зокрема установа зобов'язується створити працівникові умови, необхідні для нормальної роботи та забезпечена повного збереження довірених йому матеріальних цінностей. Таких умов з боку позивача створено не було: кошти для оплати за перебування автомобіля на стоянці ніколи не виділялись, страхування службового автомобіля не здійснювалося.

За загальним правилом працівник вважається невинуватим у заподіянні роботодавцю прямої дійсної шкоди, якщо роботодавець не доведе, що шкода заподіяна з вини працівника. Разом з тим працівники, які отримали матеріальні цінності під звіт, вважаються винними у незабезпеченні збереження цих цінностей, якщо не доведуть, що шкоди завдано не з їхньої вини.

Враховуючи вищевикладені факти, які були перевірені доказами в судовому засіданні, відповідачем доведено, що шкода ОСОБА_4 екологічній інспекції у Кіровоградській області була завдана не з його вини.

Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи вимоги п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, не підлягають стягненню з ОСОБА_1 понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 800 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 130, 134, 135-1, 136 КЗпП України, ст. ст. 10, 80,81, 141, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 120 000 грн., завданої працівником під час виконання трудових обовязків та стягненні судового збору в розмірі 1 800 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_4 екологічна інспекція у Кіровоградській області, місце знаходження: м. Кропивницький , вул. В.Чміленка, 84/37, ;

відповідач ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4.

Повний текст рішення буде складений 19.10.2018 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда