РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3074/18

провадження у справі № 2/0285/1241/18

10 жовтня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1

сторони у справі: позивач - ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

22.08.2018 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, визначених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 27.08.2012 року та стягувати на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожного, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття.

В обгрунтування позову зазначила, що на сьогоднішній день відповідач неофіційно працює, має достатній дохід, а тому може сплачувати аліменти у збільшеному розмірі у твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожного сина, оскільки діти дорослішають, їх потреби зростають, вона як матір не може належно їх утримувати, оскільки не працює. Тому змушена звернутися до суду.

В судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, заперечив проти збільшення аліментів, пояснив, що не взмозі сплачувати збільшений розмір аліментів у 1500 грн. на кожну дитину, оскільки став офіційно працювати лише з 14.09.2018 року та має низький заробіток. Відзиву на позов не подавав.

Доповівши позовні вимоги, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.6,7/.

Відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду у справі № 0616/4815/12 від 27.08.2012 року вирішено стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_6, аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, з дня подання позовної заяви, 08.10.2012 року, до їх повноліття/а.с.10/.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 06.08.2016 року позивач змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_2/а.с.5/.

З позову та наданих довідок Несолонської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 18.07.2018 року слідує, що неповнолітні діти проживають позивачем, входить до її складу сім'ї, перебувають на її утриманні/а.с.11/.

Відповідач вчасно призначених аліментів на утримання синів не сплачує, та як вбачається з довідки Новоград-Волинського МРВ ДВС від 06.07.2018 року за ним рахується борг по аліментах станом на 15.07.2018 року у сумі 45477,41 грн. / а.с.9/.

З наданої довідки про доходи, виданої на ОСОБА_3 05.10.2018 року слідує, що з 14.09.2018 року він працює сторожем, за що отримав заробіток у розмірі 2147,88 грн., на що відповідач посилається, доводячи свою неспроможність сплачувати збільшений розмір аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік".

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, зокрема, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, та не достатньо приймає участі в утриманні своїх дітей, на спростування чого останнім не було подано заперечення.

Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений ОСОБА_1 України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, що буде відповідати як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів.

Крім цього, задовольняючи позов частково в сумі 1000 грн., суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12,81,89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожного

А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на утримання яких стягуються аліменти, матеріальне становище позивача та відповідача, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, задовольнивши позов частково, та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожного сина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355, 430, Перехідними положеннями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.08.2012 року у справі № 0616/4815/12 та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (одна тисяча ) грн. на кожного, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття.

В решті вимог - відмовити.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.08.2012 року у справі № 0616/4815/12 про стягнення аліментів, що перебуває на виконанні відкликати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне найменування або ім"я сторін та інших учасників справи :

позивач - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - вул. Л.України, 39, с. Теснівка, Новоград-Волинський р-н, Житомирська область, 11771);

відповідач - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_2, місце проживання - АДРЕСА_1, місце реєстрації - АДРЕСА_2, 11700)

Дата складення повного судового рішення 11.10.2018 року.

Суддя : А.В.Михайловська