Справа № 495/6356/18
З а о ч н е р і ш е н н я
08 жовтня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
справа №495/6356/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном,
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності;
представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру;
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, в якому просить зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) не чинити будь-яких перешкод ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2) у користуванні та розпорядженні житловим будинком, який в цілому складається з: житлового будинку літ. "А", загальною площею - 45,0 кв.м., житловою площею - 28,4 кв.м., літ. "Б" - літньої кухні, літ. "Г"- душу, літ. "Д" - вбиральні, споруди 1-5, який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Вокзальна, 29, 1/2 частки якого належить ОСОБА_1 та зобов'язати ОСОБА_2 утриматись від будь-яких дій, які спрямовані на порушення права користування та розпорядження ОСОБА_1 житловим будинком; судові витрати покласти на відповідача.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що сторонам по справі на праві приватної (спільної часткової) власності, а саме по 1/2 частині кожному належить житловий будинок за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Вокзальна, 29.
Відповідач своїми діями чинить ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні належною позивачу часткою житлового будинку. Зокрема відповідач не надає доступу позивачу до належної їй частки будинку.
Відповідач не надав до суду відзиву на позовну заяву.
Разом із позовною заявою, ОСОБА_1 надала до суду клопотання про витребування доказів; заяву про виклик свідків та клопотання про допит сторони як свідка.
Ухвалою від 18.07.2018 року було відкрите провадження по вказаній справі, визначено спрощений порядок розгляду справи. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів та задоволена заява ОСОБА_1 про виклик у судове засідання свідків.
06.08.2018 року на виконання ухвали про витребування доказів Білгород-Дністровський ВП ГУНП в Одеській області надало до суду копії завірених матеріалів ЖЄО.
Представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за відсутністю позивача, його представника, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
Власником іншої 1/2 частки житлового будинку є відповідач, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речовх прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.07.2018 року (а.с. 27).
Стаття 68 Конституції України встановлює, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ч. 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2статті 13 ЦК України встановлено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За положеннями ч.1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно до ч.1 ст. 391 Цивільного кодексу України, ст.155 Житлового кодексу Української РСР власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.
Статтями 41, 47 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 316-319, 321 ЦК України визначено та законодавчо закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає, що кожна особа має право на безперешкодне користування своїм майном, а також задекларовано право власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд здійснювати щодо свого майна будь-які дії, вчиняти будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідност. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, згідно ч. 3 ст. 319 ЦК України.
Відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні належною їй 1/2 частиною житлового будинку, зокрема, не надає доступу до вказаного житлового будинку позивачу.
Вказані обставини підтверджуються наступними письмовими доказами:
- матеріалами ЖЄО № 5874 від 30 травня 2017 року, де в рапорті капітана поліції зазначається, що проведеною перевіркою встановлено, що у гр-ки ОСОБА_1 на протязі тривалого часу недобрі стосунки з її братом гр-м ОСОБА_2, з якими вони прийняли спадщину, після смерті матері, однак в мирному порядку не можуть поділити дім, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Вокзальна, 29. За вказаною адресою проживає ОСОБА_2, який не пускає ОСОБА_1 на територію домоволодіння для проведення розмірів працівниками МБТІ, тому заявниця звернулася з заявою про допомогу в ОГП. На вказану адресу був здійснений виїзд, однак гр-н ОСОБА_2 відмовився впускати на територію домоволодіння заявницю, працівників МБТІ, та працівників поліції. (а.с. 46-58);
- листом Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області від 29 серпня 201 7 року № 42/1 7574;
- матеріалами ЖЄО №9298 від 10.07.2018 року (а.с. 69-97).
- заявою ОСОБА_1 про вжиття превентивних та профілактичних заходів відносно ОСОБА_2, поданої до Білгород-Дністровського ВП ГУНП України.
Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язати ОСОБА_2 не чинити будь-яких перешкод ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2) у користуванні та розпорядженні житловим будинком, який в цілому складається з: житлового будинку літ. "А", загальною площею - 45,0 кв.м., житловою площею - 28,4 кв.м., літ. "Б" - літньої кухні, літ. "Г"- душу, літ. "Д" - вбиральні, споруди 1-5, який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Вокзальна, 29, 1/2 частка якого належить ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню.
Зважаючи на те, що сторонам належить житловий будинок на праві спільної часткової власності без визначення реальних часток, то суд вважає правомірно заявленою вимогу про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні всім житловим будинком, а не 1/2 його частини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Спосіб захисту цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених чи оспорюваних прав та впив на правопорушника.
Загальний перелік способів захисту порушених (невизнаних) прав міститься в ст. 16 ЦК України та крім цього зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, особа, право якої порушено або оспорено, має право звернутись за захистом свого права не будь-яким способом, а конкретним передбаченим законом способом захисту.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що не підлягають задоволенню вимоги щодо зобов'язання відповідача утриматись від будь-яких дій, які спрямовані на порушення права користвання та розпорядження ОСОБА_1 житловим будинком, оскільки відповідно до положень ст. ст. 4,5 ЦПК України судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, тобто право, яке вже є порушеним, невизнаним або оспорюваним на момент звернення особи до суду, а не право яке виникне в майбутньому.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн.
Керуючись ст.ст. 64, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 356, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 258, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном - задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя