10.10.2018 Справа № 337/3328/18
Провадження № 2/337/1688/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.10.2014 року відповідач ОСОБА_1отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту наплатіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 32,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та погодилась із тим, що банк має право у будь який час збільшити чи зменшити кредитний ліміт.

У зв'язку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 31.05.2018 року має заборгованість у сумі 36786 грн. 60 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 21176 грн. 23 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі12785 грн. 46 коп., пені та комісіїв сумі 596грн. 98коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентна складова) в сумі 1727 грн. 93 коп.

Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Ухвалою від 08.08.2018року по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. В ухвалі зазначено право сторін на подання до суду заяв по суті справи та інших клопотань, зокрема, право відповідача у пятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали подати відзив на позовну заяву, право позивача у пятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, право сторін подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження та позовом з додатками неодноразово надсилалось відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, але нею не отримано і повернуто до суду з відміткою поштового відділення звязку «За закінченням терміну зберігання».

Враховуючи, що відповідач про відкриття провадження по даній справі сповіщалася належним чином, у визначений судом строк відзив на позов не подала, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не заявила, а в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд встановив, що 28.10.2014 рокуміж сторонами було укладено кредитний договір б/н, який є договором приєднання і складається із Анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Відповідно до умов кредитного договору банк надав, а відповідач отримала в кредит грошові кошти в сумі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,40% річнихна суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач, підписавши Анкету-заяву, прийняла на себе зобовязанняза вказаним кредитним договором здійснювати погашення кредитуобовязковими щомісячними платежами в розмірі 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості), сплачувати пеню за прострочення сплати кредитута штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача перед банком за вищевказаним кредитним договором станом 31.05.2018 року має заборгованість у сумі 36786 грн. 60 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 21176 грн. 23 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі12785 грн. 46 коп., пені та комісіїв сумі 596 грн. 98 коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в сумі 1727 грн. 93 коп.

Зясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обовязковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які остання повинна була повертати шляхом внесення щомісячних платежів.

Однак, як встановлено судом, відповідач порушила умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконувала свого зобовязання щодо сплати в рахунок повернення кредиту щомісячних платежів, у звязку з чим утворилась заборгованість, стягнення якої позивач має право вимагати в судовому порядку.

Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитними коштами та пенею підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.

На підставі вищевикладеного, позов в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі21176 грн. 23 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі12785 грн. 46 коп., пені та комісіїв сумі 596 грн. 98 коп., слід задовольнити.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів: 500 грн. (фіксованої частини) та 1727 грн. 93 коп. (процентної складової) слід врахувати наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги необхідно залишити без задоволення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, які пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.3,6,11,15,16,526,530,610,627,629,1049,1054 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141, 259, 263-265,280,282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (рахунок №3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 28.01.2012 року в загальній сумі 34558 грн. 67коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 21176 грн. 23 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі12785 грн. 46 коп., пені та комісіїв сумі 596 грн. 98 коп.

Стягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_2,на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у сум 1655 грн. 28 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є. Гнатик