Справа №442/5349/18
Провадження №2/442/1870/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення, -

з участю представника позивача: ОСОБА_3,

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просить усунути перешкоди у вільному доступі до будинку №5 на вул.Нова с.Уличне Дрогобицького району Львівської області шляхом повернення відповідачкою йому ключів вхідних дверей його будинку, зобовязати її не чинити йому в майбутньому перешкод в доступі до будинку та вселити його в належний йому будинок. А також стягнути з відповідача в його користь сплаченого судового збору та вартість послуг з надання правової допомоги в сумі 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в квітні 2006 року його мама подарувала йому житловий будинок, який розташований на вул.Нова 5 в с.Уличне Дрогобицького району Львівської області. Після цього він з дружиною зареєструвались у вищевказаному будинку, хоча і по даний час проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 в житлі дружини. Ключі від вхідних дверей до будинку віддав на зберігання матері, яка проживає разом із відповідачкою в с.Уличне на вул.Центральній 191. Він періодично навідувався до свого будинку. Приблизно рік тому висловив думку про те, що має намір продати будинок. Після цього відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні будинком, в доступі до такого. Заявляє, що в жодному випадку не дозволить йому продати будинок. Відповідачка не віддає йому ключі. Відтак, для захисту своїх прав змушений звертатись до суду.

Позивач і його представник в судовому засіданні позов підтримали, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просять позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суду причини неявки.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного:

У частині 1 статті 13 ЦПК України регламентовано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування №2-1060 від 07.04.2006 року належить житловий будинок №5 на вул.Нова в с.Уличне Дрогобицького району Львівської області.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯП№432122 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1611 га, яка розташована за адресою: с.Уличне вул.Нова 5 з цільовим призначенням: будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель.

Як стверджує позивач, відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні вищевказаним будинком.

По даному факту позивач звертався із заявою до Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області.

Як вбачається з листа Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області №9245/4402-18 від 21.08.2018, на підставі такої заяви було проведено перевірку, у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовлено, рекомендовано звернутись до суду в цивільному порядку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, дружина позивача, суду вказала на те, що коли помирав батько позивача, він покликав усіх дітей і поділив майно, а саме розпорядився подарувати будинок синові позивачу. Після оформлення права власності на спірний будинок, вони залишились проживати у її батьків, а тому ключі від спірного будинку залишили матері позивача, щоб вона наглядала за ним. Після висловлення волі щодо розпорядження будинком відповідачка ключів не дає. З цього приводу позивач звертався в сільську раду, в поліцію, проте, безрезультатно.

Свідок ОСОБА_5 суду підтвердила факт чинення відповідачкою позивачу перешкод в користуванні будинком. Позивач позбавлений права користуватись належним йому будинком уже другий рік.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ст.ст.317, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Статтею 24 Конституції України , закріплено рівність прав та свобод кожного громадянина України. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право на судовий захист у цивільному процесі також гарантовано ст.ст. 15 -16 ЦК України та ст. ст. 1, 3 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом непорушності права власності, суд вважає позов підставним і такий слід задоволити.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн., то суд вважає, що в задоволенні такої вимоги слід відмовити, враховуючи наступне.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Водночас пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.

Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

У постанові ОСОБА_6 палати Верховного Суду у справі №826/1216/16 від 27.06.2018 ОСОБА_6 дійшла висновку про те, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження розміру витрат на правову допомогу позивачем представлено суду Квитанцію до прибуткового касового ордера №48 від 10.09.2018, що в силу вищевказаного правового висновку не є доказом на підтвердження понесених витрат на правову допомогу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 430 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позов задоволити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у вільному доступі до будинку №5 на вул.Нова с.Уличне Дрогобицького району Львівської області шляхом повернення ОСОБА_2 йому ключів вхідних дверей вищевказаного будинку.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 в майбутньому перешкод в доступі до будинку №5 на вул.Нова с.Уличне Дрогобицького району Львівської області.

Вселити ОСОБА_1 в будинок №5 на вул.Нова с.Уличне Дрогобицького району Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 704,80 гривень судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, львівської області, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя Павлів З.С.