Провадження № 2/522/7899/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 30.08.2018 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за яким просила шлюб, зареєстрований 20.09.2003 року між нею та відповідачем у міському відділі державної реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1162 розірвати, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 гривень, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 000,00 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.09.2003 року, що був зареєстрований у міському відділі державної реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис №1162 та видане свідоцтво про реєстрацію шлюбу 1-ЖД №141880. 04.02.2004 року у них з відповідачем народилася донька ОСОБА_3, а 09.10.2012 року народилася донька ОСОБА_4. Під час сімейного життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, несумісність характерів, втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідач проживає окремо з травня 2018 року, сумісного господарства не ведуть. За взаємною згодою діти проживають з позивачкою за її місцем мешкання. Позивачка зазначила, що відповідач пішов з сімї, матеріально не підтримує, піклуванням та забезпеченням доньок не займається, постійно не працює, усі витрати по утриманню дітей несе сама. Майнового спору не існує. У звязку з тим, що діти постійно проживають з позивачкою, яка виховує їх, забезпечує здоровим харчуванням, фізичним та психічним розвитком, а відповідач відмовляється у добровільному порядку сплачувати на їх утримання аліменти, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17.09.2018 року провадження у справі відкрито та ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 08.10.2018 року.

У судове засіданні 08.10.2018 року позивачка не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутністю та без фіксації технічними засобами. Також позивачка в заяві просить залишити їй прізвище «Варфоломєєва», аліменти стягувати з відповідача починаючи з 01.10.2018 року

У судові засіданні 08.10.2018 року відповідач не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутністю. Також відповідач в заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, згоден на стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі по 1 000,00 грн.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 11 жовтня 2018 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, які були присутні у судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.09.2003 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1162 та видано свідоцтво про одруження 1-ЕД №141880 (а.с.5).

Від шлюбу у сторін є спільні діти: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП №081197, виданого 18.02.2004 року третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси (а.с.8), та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №329502, виданого 17.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції (а.с.9), які проживає з матірю.

Сторони з травня 2018 року проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві.

На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не предявлені.

Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх сумісних дітей, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і тому підлягає розірванню.

Неповнолітні діти проживають з позивачкою тобто їх матірю, ОСОБА_1, та відповідно перебувають на її утриманні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вбачає, що відповідач інших дітей не має, є працездатною людиною за станом здоровя та спроможний платити аліменти на утримання неповнолітніх доньок.

Згідно довідки, виданої ТОВ «Союз», вбачається, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Союз» з 22.11.2017 року, на даний момент займає посаду Слюсар з ремонту автомобілів, дохід за період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року складає всього 30 472,00 грн. та з виплатою за серпень заробітку у розмірі 4269, 72 грн.

Відомості щодо утримання відповідачем інших осіб у суду відсутні.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум

- дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень;

- від 6 до 18 років становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Але, з заяви ОСОБА_1 від 08.10.2018 року вбачається, що остання просить стягувати аліменти з відповідача, починаючи з 01.10.2018 року, у звязку з тим, що ОСОБА_2 сплачував аліменти у період з моменту подачі позову, 30.08.2018 року, до 01.10.2018 року.

Таким чином, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з 01.10.2018 року.

Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому суд враховує положення ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої обєктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 000,00 грн. з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 01.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 04.02.2022 року, та малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 000,00 грн. з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 01.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 09.10.2030 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 182, 184, 193, 198, 199-201 СК України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 210, ч.1,3 ст. 223, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 20 вересня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1162, між ОСОБА_2 (іпн.) та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Оліфіренко) ОСОБА_5 (іпн НОМЕР_1) розірвати.

Позивачці залишити прізвище «Варфоломєєва».

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, НОМЕР_3 виданий Приморським РВ м.Одеси 04.07.2017, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, 65091, АДРЕСА_2) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 01.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 04.02.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, НОМЕР_3 виданий Приморським РВ м.Одеси 04.07.2017, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, 65091, АДРЕСА_2) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 01.10.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 09.10.2030 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, НОМЕР_3 виданий Приморським РВ м.Одеси 04.07.2017, АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривня 80 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складений 11.10.2018 року.

Суддя: Домусчі Л.В.