Справа № 357/4360/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

27 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 про стягнення збитків та штрафу за невиконання умов договору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 05.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 0:03:002:0039, площею 2,1050 га строком на 10 років. Протягом всього періоду користування земельною ділянкою позивач належним чином та у повному обсязі виконував взяті на себе відповідно до умов договору оренди зобовязання. Крім того, влітку 2017 року Товариством було запропоновано відповідачу кращі умови співпраці шляхом збільшення розміру орендної плати, на які останній погодився, підписавши 14.08.2017 року з ТОВ Агрофірма «Матюші» додаткову угоду до договору оренди землі від 05.07.2014 року, згідно пп. 9.1. п. 9 якої річна орендна плата сплачується щорічно в розмірі 9 937 грн. 89 коп., які індексуються Орендарем відповідно до індексу інфляцій, а згідно п.п. 7, 11 в рахунок майбутньої орендної плати відповідачу було виплачено одноразовий платіж (бонус) у розмірі 5 000 грн. та 24 000 грн. орендної плати. Однак, позивачу стало відомо, що 02.01.2018 року відповідач звернувся до державного реєстратора речових прав із заявою про виключення запису про державну реєстрацію права ТОВ Агрофірма «Матюші» на зазначену земельну ділянку та було перереєстровано на Товариство з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» на підставі договору оренди від 29.12.2017 року. Посилаючись на грубе порушення відповідачем договірних зобовязань, що призвело до неможливості використання ТОВ Агрофірма «Матюші» земельної ділянки за її цільовим призначенням та завданням останньому збитків, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 108 503 грн. 12 коп., з яких: 29 000 грн. - завданих збитків, 79 503 грн. 12 коп. штрафу та понесені судові витрати.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, надавши належну правову оцінку доводам позивача, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 05.07.2014 року між ОСОБА_1 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Матюшівської сільської ради, площею 2,1050 га, кадастровий номер 0:03:002:0039, строком на 10 років (п.2,5 Договору).

П. 16 договору передбачено, що передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у 5 (пятиденний) строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Того ж дня, 05.07.2014 року зазначена земельна ділянка була передана ОСОБА_1 орендарю ТОВ Агрофірма «Матюші», що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 03.09.2014 року зазначений договір оренди був зареєстрований, індексний номер: 15536714.

14.08.2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» укладено Додаткову угоду до договору оренди землі №б/н, відповідно до п. 6 якої договір укладено на 19 років, до 2033 року.

Річна орендна плата за цим договором складає не менше 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, та сплачується у обраній формі, погодженій з орендодавцем на дату підписання договору: 9 937 грн. 89 коп., які індексуються орендарем щорічно, відповідно до індексу інфляцій за рік, що передує даті платежу, опублікованого Державною службою статистики України. (п. 9, п.9.1 Додаткової угоди).

Відповідно до п. 11 орендар в рахунок майбутньої орендної плати в момент підписання договору сплачує орендодавцю авансовий платіж в розмірі 29 813 грн. 67 коп.

Відповідно до пп. 2,3,4 п. 42 Додаткової угоди ця Додаткова угода є невідємною частиною Договору оренди землі №б/н від 05.07.2014 року, набирає чинності з моменту підписання її сторонами та державної реєстрації і є невідємною частиною.

На виконання п. 42 Угоди було проведено її державну реєстрацію, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 02.11.2017 року.

Як вбачається із видаткового касового ордеру від 16.08.2017 року №504 ТОВ Агрофірма «Матюші» видала ОСОБА_1 авансовий платіж за оренду паю за 2018, 2019, 2020 роки у розмірі дванадцять тисяч грн.

Крім того, 30.08.2017 року ОСОБА_1 отримав авансовий платіж за оренду землі 2018, 2019 , 2020 роки - дванадцять тисяч грн. та бонуси при підписанні додаткової угоди до 2033 року пять тисяч, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 30.08.2017 року за №530 та 531.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 23.04.2018 року, 05.01.2018 року рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» ОСОБА_2, індексний номер: 39123368 внесено відомості про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 29.12.2017 року, укладеного між ОСОБА_1 (Орендодавець) та Товариством з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (Орендар), опис обєкта: земельна ділянка, розташована на території Матюшівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1050 га, кадастровий номер 0:03:002:0039.

Дізнавшись про дану обставину, 21.03.2018 року за вих. №321 директором ТОВ Агрофірма «Матюші» відповідачу було направлено лист вимогу про стягнення збитків та штрафу за неналежне виконанням останнім взятих на себе договором оренди землі від 05.07.2014 року обовязків, що в свою чергу призвело до неможливості використання позивачем орендованої земельної ділянки у своїй господарській діяльності, яку ОСОБА_1 отримав особисто 23.03.2018 року, що підтверджується рекомендованих повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи зазначені обставини та у звязку із неможливістю врегулювати спір у досудовому порядку, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» /в редакції на час виникнення спірних правовідносин/ договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями ст. 6 цього Закону передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч. 4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

А за ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.Виконання зобовязань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Як вбачається із п.п. 25, 26 Додаткової угоди, укладеної 14.08.2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», орендодавець зобовязаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Орендодавець зобовязується з моменту підписання цього договору не укладати додаткові угоди до існуючих договорів оренди земельної ділянки на обєкт оренди, а також не підписувати аналогічні договори оренди земельної ділянки на обєкт оренди з іншими орендарями.

За ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними обєднаннями та організаціями.

Ст. 28. вказаного Закону передбачено, що орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у звязку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Крім того, відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання орендодавцем зобовязань передбачено також і Додатковою угодою, укладеною 14.08.2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші».

Зокрема, відповідно до п. 20 Додаткової угоди орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобовязань, передбачених цим договором. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у звязку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

А відповідно до п. 38 Додаткової угоди, у випадку, якщо заяви та гарантії орендодавця, викладені в п.20, 22, 26 цього договору, будуть порушені, а також у випадку, якщо земельна ділянка буде продана з порушенням переважного права орендаря на придбання у власність земельної ділянки, як зазначено у п. 27 цього Договору. Орендодавець зобовязаний сплатити штраф на користь орендаря. Штраф буде нараховуватись у розмірі половини загальної суми, яка буде виплачена орендарем за весь строк оренди згідно з цим договором у гривнях за кожне таке порушення.

Таким чином, враховуючи, що за Додатковою угодою правовідносини між сторонами врегульовані до 2033 року, розмір штрафу, який підлягає сплаті ОСОБА_1 з огляду на порушення п. 26 Додаткової угоди до договору оренди землі від 15.08.2018 року становить 79 503 грн. 12 коп. (9 937 грн. 89 коп. х 16 років /2).

Крім того, як вже зазначалось, відповідачу також було сплачено авансовий платіж за оренду землі 2018, 2019, 2020 роки у розмірі 24 000 грн. та бонуси за підписання додаткової угоди до 2033 року у розмірі 5 000 грн., а всього 29 000 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, в той час як відповідач доводів позивача не спростував, тому порушені права ТОВ Агрофірма «Матюші» підлягають судовому захисту, а обраний позивачем спосіб захист порушеного права узгоджується з наведеними вимогами закону, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 643 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №4187 від 13.04.2018 року та №4188 від 13.04.2018 року.

Крім того, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 55 999 грн. 88 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4611 від 18.05.2018 року.

А тому, на підставі ст. 141 ЦПК України всі судові витрати по справі підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 11, 16, 509, 525, 526, 626, 629, 792 ЦК України ст.ст. 124, 125, 152 ЗК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 280, 281, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» () 29 000 грн. 00 коп. завданих збитків, 79 503 грн. 12 коп. штрафу, а всього - 108 503 грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» () судові витрати по справі: судовий збір у сумі 2 643 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 55 999 грн. 88 коп., всього 58 642 грн. 88 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяОСОБА_3