Номер провадження: 22-ц/785/1077/18
Номер справи місцевого суду: 1519/2-368/11
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 року м. Одеса

Справа №1519/2-368/11

Провадження №22-ц/785/1077/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»

відповідач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Гуревського В.К. 14 травня 2013 року в м. Одесі,

встановив:

В грудні 2008 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 18.07.2007 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений договір кредиту № 014/0035/85/78444, за умовами якого ОСОБА_4 отримав 395 850,00 доларів США, в тому числі комісія за оформлення кредиту в сумі 5 850,00 доларів США, зі сплатою 14,25% річних за користування кредитними коштами, строком повернення кредиту до 18.02.2024 року включно.

В той же день на забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за договором кредиту , між Банком, ОСОБА_4, був укладений договір іпотеки, у заставу було передано - земельні ділянки , за адресою : АДРЕСА_1 .

В той же день на забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за договором кредиту, між Банком, ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений договір поруки.

Позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_4 свої зобов'язання по поверненню кредиту виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 21.03.2011 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року на загальну суму 922360,40 доларів США .

Позивач остаточно просив суд :

-стягнути на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за договором кредиту № 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року на загальну суму 922360,40 доларів США (дев'ятсот двадцять дві тисячі триста шістдесят доларів США 40 центів), що за курсом НБУ (1 дол. США дорівнює 7,9477 грн.) складає 7330643,75 грн. (сім мільйонів триста тридцять тисяч шістсот сорок три грн. 75 коп.), в тому числі: заборгованість за кредитом - 388947,95 дол. США, що складає 3091241,62 грн., заборгованість за відсотками - 161672,52 дол. США, що складає 1284924,69 грн.; пеня за прострочення погашення кредиту - 46653,91 дол. США, що складає 370791,28 грн., пеня за прострочення сплати відсотків по кредиту - 325086,02 дол. США, що складає 2583686,16 грн.(т.1 а.с.245-246).

Рішення ухвалено у відсутність сторін.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 травня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року на загальну суму 922360,40 доларів США (дев'ятсот двадцять дві тисячі триста шістдесят доларів США 40 центів), що за курсом НБУ (1 дол. США дорівнює 7,9477 грн.) складає 7330643,75 грн. (сім мільйонів триста тридцять тисяч шістсот сорок три грн. 75 коп.), в тому числі:

- заборгованість за кредитом - 388947,95 дол. США, що складає 3091241,62 грн.,

- заборгованість за відсотками - 161672,52 дол. США, що складає 1284924,69 грн.;

- пеня за прострочення погашення кредиту - 46653,91 дол. США, що складає 370791,28 грн.,

- пеня за прострочення сплати відсотків по кредиту - 325086,02 дол. США, що складає 2583686,16 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках на користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ „Райффайзен Банк Аваль" суму сплаченого судового збору в розмірі 1700,0 грн. та втирати з ІТЗ в розмірі 30,0 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення у відсутності відповідачів, позбавивши їх права надати обґрунтовані заперечення, також не досліджено наявні у справі докази, щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки кредитний договір та договір поруки відповідачами не підписувався.

Відзив на апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» мотивований тим, що відповідачі в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлялися, причини неявки суду не повідомили, тому не були позбавлені права надавати свої пояснення в судовому засіданні, на що посилається ОСОБА_5

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору банківського кредиту безготівковим, та ОСОБА_5 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору поруки недійсним, ухвалою суду залишено без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_5 та в частині розподілу судових витрат, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги відносно солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості є обґрунтованими.

Проте повністю погодитися з висновками суду першої інстанції не можна .

Колегія суддів, частково погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_5, виходячи з наступного .

Судом першої інстанції встановлено, що 10.07.2007 року ОСОБА_4 звернувся до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою про надання кредиту в сумі 396 000,00 доларів США на придбання земельної ділянки, строком на 204 місяця під 13% річних, що підтверджується заявою № 125 від 10.07.2007 року, а також ОСОБА_4 надано заяву - анкету позичальника (т. 1 а. с. 9, 10-16).

18.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі начальника Варненського відділення Одеської обласної Дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було укладено договір кредиту № 014/0035/85/78444, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії на суму 395 850, 00 доларів США, а Позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів банку, строком до 18.02.2024 року ( включно). Відсотки за користування кредитом складають 14,25 % річних, а після оформлення Державного акту на землю та оформлення її в іпотеку відсоткова ставка складає 13 % річних (т. 1 а.с. 23-25).

Згідно з пунктом 2.1. кредитного договору кредитні кошти призначені на використання на споживчі цілі: - у заставу передається - земельна ділянка: АДРЕСА_1

18.07.2007 року між Банком та ОСОБА_4 була укладена додаткова угода № 1 до договору кредиту № 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року (т.1 а.с.29).

Додатком № 2 до Кредитного договору 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року встановлено графік погашення кредиту (т. 1 а.с.26-28).

Матеріали справи не містять докази визнання договору кредиту недійсним.

18.07.2007 року ОСОБА_4 придбав три земельні ділянки площею по 0,070 га кожна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу від 18.07.2007 року (т.1 а.с.35,36,37).

Матеріали справи не містять докази визнання зазначених договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними.

18.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк аваль» ( в подальшому змінив найменування на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (том 1 а.с. 197-208) та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки , відповідно до якого, останній на забезпечення виконання кредитного договору 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року передав в іпотеку Іпотекодержателю ( Банку) - земельну ділянку, загальною площею 0,070 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; земельну ділянку, загальною площею 0,070 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3; земельну ділянку, загальною площею 0,070 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 ( т. 1 а. с. 31-34).

Матеріали справи не містять докази визнання договору іпотеки недійсним.

Звертаючись з позовом до суду Банк посилався на те, що в забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту ОСОБА_4 перед Банком, 18.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 укладено договір поруки 014/0035/85/78444/1 ,надавши копію договору поруки ( т.1 а.с.41-46).

В судовому засіданні ОСОБА_5 заперечувала факт укладення та підписання договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 21.03.2011 року утворилась заборгованість у розмірі 922 360, 40 дол. США, що підтверджується розрахунком заборгованості (т.1 а.с.245-253).

Банк скористався своїм правом на захист порушеного права, та відповідно до розділу шостого договору кредиту, ч.2 ст.1050 ЦК України ,направив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 досудову вимогу від 28.08.2008 року, про дострокове погашення заборгованості за договором кредиту (т.1 а.с.54,56).

Досудову вимогу Банку ОСОБА_4 отримав особисто 28.08.2008 року , що підтверджується розписом відповідача про отримання досудової вимоги (т.1 а.с.54).

Матеріали справи не містять докази отримання ОСОБА_5 досудової вимоги Банку.

В судовому засіданні колегії суду ОСОБА_5 заперечувала отримання досудової вимоги Банку та наявність правовідносин з Банку щодо отриманого ОСОБА_4 кредиту за договором кредиту № 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року. Посилалася на те, що з 04.07.2007 року по 11.07.2007 року вона перебувала поза межами території України ,тому не могла фізично підписати 10.07.2007 року заяву - анкету та гарантію ,що містяться на а.с.43-46,47 т.1. Посилалася на те, що дійсно ОСОБА_4 звертався з заявою про отримання кредиту , ОСОБА_4 та вона здавали Банку всі необхідні документи ,(паспорта,коди ,довідки) проте у видачі кредиту їм було відмовлено через відсутність постійного доходу та роботи, проте у 2010 році вона дізналася про те , що нібито ОСОБА_4 ,уклав договори купівлі-продажу земельних ділянок, отримав кредит в Банку ,а вона нібито уклала договір поруки . Таке сталося через шахрайські дії працівників Банку ,з цього приводу вона зверталася до правоохороних органів, СБУ, Генеральної прокуратури. Було порушено кримінальне провадження, в межах якої проводилася судова почеркознавча експертиза, висновком експерта було доведено те, що підпис та рукописний текст в договорі поруки не належать їй.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України ,в редакції чинною до 15.12.2017 року , та ст.81 ЦПК України ,чинної редакції, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 статті 81 ЦПК України , доказування не може ґрунтуватися на припущеннях .

Так ,з матеріалів справи вбачається , що в березні 2009 року ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою про визнання договору поруки 014/0035/85/78444/1 недійсним, зазначаючи, що договір поруки не підписувала з Банком ( том 1 а.с.130,131).

Відповідно до довідки слідчого СУ ГУМВС в Одеській області № 4/6726 від 16.08.2010 року та переписки ОСОБА_4 з Прокуратурою Одеської області, постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27.09.2010 року вбачається наявність порушеної кримінальної справи № 581, порушеної за фактом заволодіння невстановленими особами, за попередньою змовою із службовими особами Варненського відділення Одеської дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошовими коштами вказаного банку (том 1 а.с.180, 187-188).

Відповідно до протоколу вилучення від 05.11.2010 року, у заступника начальника відділу адміністрування кредитів Одеської дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» Брацун Н.В. вилучено - кредитний договір ОСОБА_4 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року на 12 аркушах, іпотечний договір ОСОБА_4 від 18.07.2007 року 6 арк., договір поруки по договору кредиту ОСОБА_4 014/0035/85/78444/1 від 18.07.2007 року (том 1 а.с.215-218).

Судом першої інстанції 17.05.2011 року була призначена судово-почеркознавча експертиза , яка не була проведена , справа повернута суду без надання експертного висновку з причини відсутності оригіналу договору поруки, необхідних для проведення експертизи.

14.09.2017 року та 08.02.2018 року ухвалою апеляційного суду Одеської області за клопотанням представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, з метою повного,всебічного встановлення обставин справи та можливості проведення судової почеркознавчої експертизи , витребувався з Служби Безпеки України, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області оригінал договору поруки № 014/0035/85/78444/1 від 18.07.2007 року (том 2 а.с. 212-213, 246-248) . Про виконання вимог ухвали апеляційним судом неодноразово надсилались нагадування та переадресування її виконання ( том 2 а.с. 229; том 3 а.с.8, 12-13)

Однак, вимоги даних ухвал виконані не були. Долю оригіналу договору поруки від 18.07.2007 року апеляційному суду встановити не представилося можливим.

Позивачем не надані , а матеріали справи не містять оригіналу договору поруки від 18.07.2007 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи відповіді СБУ № 65/16/2/2427 нт від 10.11.2011 року ,вбачається що в ході досудового слідства були проведені судово-почеркознавчі експертизи підписів та почерків від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у документах кредитної справи, договорах та платіжних документів.

Згідно висновку почеркознавчої експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області № 1072 від 03.08.2011 року ,вирішити питання щодо виконання підпису від імені ОСОБА_5 в графі «Підпис позичальника» заяви-анкеті поручителя від 10.07.2007 р. не представляється можливим. Підписи у договорі поруки № 014/0035/85/78444/1 від 18.07.2007 року виконанні імовірно ОСОБА_5 . Вирішити питання в категоричній формі не представляється можливим. Рукописні записи від імені ОСОБА_5 у договорі поруки № 014/0035/85/78444/1 від 18.07.2007 року виконані імовірно ОСОБА_5 . Вирішити питання в категоричній формі не представляється можливим (т.2 а.с.17-18).

Суд першої інстанції, при вирішенні спору ,хоча і вирішивши питання про проведення судової почеркознавчої експертизи, проте отримавши відповідь експерта про неможливість проведення експертизи з підстав відсутності оригіналу договору поруки проявив формалізм ,не здійснив юридичну оцінку усіх фактичних обставин справи та доводів відповідача ОСОБА_5

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те,що «при застосуванні процедурних правил,національні суди повинні уникати як надмірного формалізму ,який буде впливати на справедливість процедури ,так і зайвою гнучкості,яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлений законом (рішення у справах « ТОВ «Фріда» проти України» від 08.12.2016 року).

Европейський суд з прав людини також зазначає,що хоча національний суд має певні свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін,орган влади зобов'язаний виправдати свої дії ,навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 01.07 2003 року ). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому ,щоб продемонструвати сторонам , що вони були почуті.

Відповідно до п.3 ст.2 ЦПК України ,основними принципами цивільного судочинства є , зокрема змагальність сторін, пропорційність.

При вирішенні спору , колегія суддів враховує той факт, що ОСОБА_5 у період з 04.07.20007 року по 11.07.2007 року перебувала поза межами території України, що підтверджується путівкою та квітками Аєросвіт № 5796 від 02.02.2007 року (т.2 а.с.50,51).

Колегія суддів, не приймає до уваги , як доказ в обґрунтування позовних вимог Банку заяву - анкету поручителя від 10.07.2007 року та гарантію від 10.07.2007 року (т.1 а.с.43-45,46), оскільки 10.07.2007 року ОСОБА_5 перебувала поза межами території України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що надані позивачем копії договорів поруки № 014/0035/85/78444/1 від 18.07.2007 року мають розбіжності ,так на «екземплярі банку» , що міститься на аркуші справи № 110-11 відсутній підпис поручителя, в той же час на «екземплярі банку» що міститься на аркуші справи № 94-95 наявний підпис поручителя.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заперечувала належність такого підпису їй.

Колегія суддів, з врахуванням пояснень відповідача ОСОБА_5, та наявних в матеріалах справи доказів, а саме відповіді СБУ № 65/16/2/2427 нт від 10.11.2011 року, відсутності у матеріалах справи та не забезпечення Банком у наданні оригіналу договору поруки від 18.07.2007 року ,відсутність такого договору в матеріалах справи, виходячи з положень .п.п.1,4,5 ст. 2,ст. ст.77, 78,81 ЦПК України , вважає, що Банком не доведено належним чином те, що між ОСОБА_5 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір поруки від 18.07.2007 року , що в свою чергу виключає вину ОСОБА_5 та обов'язок нести солідарну відповідальність з ОСОБА_4 за договором кредиту № 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апеляційної скарги щодо того, що відповідачі неналежним чином повідомлялись судом першої інстанції про судовий розгляд справи, чим порушив право на захист, оскільки матеріали справи містять розписки наданих відповідачами особисто та через свої представників про сповіщення на дати слухання справи ( том 2 а.с. 23,38, 59 ).

Відносно доводів апеляційної скарги стосовно не підписання ОСОБА_4 кредитного договору, суд не приймає до уваги, оскільки рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Банку та ухвала суду першої інстанції про залишення без розгляду зустрічної позовної вимоги ОСОБА_4 до Банку не оскаржувалась в апеляційному порядку самим ОСОБА_4, а ОСОБА_5 не уповноважена від його імені оскаржувати дане рішення.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року та стягнення з ОСОБА_5 судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України,суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 травня 2013 року , в частині задоволених позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року та розподілу судових витрат - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 014/0035/85/78444 від 18.07.2007 року та стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_5 судових витрат - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати у розмірі 3400 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення , а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови , зазначений строк обчислюється з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03.10.2018 року

Судді апеляційного суду

Одеської області: А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова