Постанова

Іменем України

19 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 331/315/17

провадження № 61-5352 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Запорізької області у складі колегії суддів:

Кочеткової І. В., Маловічко С. В., Гончар М. С. від 14 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до

ОСОБА_5, третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «Страхова група «ТАС»), про витребування безпідставно набутого майна.

Позовна заява мотивована тим, що 12 січня 2015 року з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої належний відповідачеві автомобіль отримав механічні пошкодження. На відшкодування майнової шкоди того ж дня він сплатив потерпілому

19 300 грн, а останній пообіцяв йому після отримання страхового відшкодування повернути вказані кошти, про що написав відповідну розписку. У лютому 2015 року ПАТ «Страхова група «ТАС» сплатила ОСОБА_5 страхове відшкодування, проте останній відмовляється повернути безпідставно отримані кошти. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд на підставі статей 1212, 1214, 625, 1048 ЦК України витребувати у ОСОБА_5 безпідставно набуте майно - грошові кошти у розмірі 19 300 грн з нарахованими процентами за час користування ними у розмірі 8 228 грн 09 коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 10 574 грн 47 коп., а також трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі

1 140 грн 55 коп., що разом становить 39 243 грн 11 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі судді Світлицької В. М. від 03 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Витребувано у ОСОБА_5 безпідставно набуте майно - грошові кошти у розмірі 19 300 грн з нарахованими процентами за час користування ними у розмірі 8 228 грн 09 коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 10 574 грн 47 коп., а також трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 1 140 грн 55 коп., що разом становить 39 243 грн 11 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що майнова шкода, завдана ОСОБА_5 з вини ОСОБА_4 відшкодована страховиком, а тому кошти, отримані потерпілим від винуватця ДТП на ремонт пошкодженого автомобіля, є безпідставно набутим майном, яке підлягає поверненню з урахуванням відсотків за курсом НБУ за весь час користування чужими грошима, 3% річних і інфляційних втрат.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що виплата страхового відшкодування на користь потерпілого після добровільного відшкодування винуватцем ДТП майнової шкоди не змінює характеру правовідносин сторін і не трансформує визначену за взаємною згодою суму відшкодування у безпідставно набуте майно. Не виконання потерпілим взятого на себе у розписці зобов'язання повернути ОСОБА_4 всю суму страхової компенсації не свідчить про те, що сплачені винуватцем ДТП кошти на відшкодування майнової шкоди були набуті потерпілим поза межами правової підстави, а тому відсутні підстави для застосування до даних правовідносин положення статті 1212 ЦК України.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року до Верховного Суду,

ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що кошти, отримані відповідачем від позивача на ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля, є безпідставно набутим майном, а тому суд апеляційної інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 12 січня 2015 року сталася ДТП за участю автомобілем моделі ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля марки AUDI А6, номерний знак НОМЕР_2, належного на праві власності ОСОБА_5

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 січня

2015 року за фактом ДТП ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а. с. 84).

12 січня 2015 року ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 на ремонт пошкодженого автомобіля 19 300 грн, що підтверджується відповідною розпискою, в якій потерпілий зазначив, що розмір завданої майнової шкоди становить 19 300 грн і що він зобов'язується повернути ОСОБА_4 всю суму, отриману від страхової компанії (а. с. 7).

Винуватець ДТП ОСОБА_4 того ж дня також склав розписку, в якій зазначив, що сторонами погоджено розмір майнової шкоди, яка становить 19 300 грн. Гроші він сплатив у повному розмірі, ніяких претензій до виплати завданої з його вини шкоди він не має. В подальшому зобов'язується не турбувати ОСОБА_5 з приводу страхових витрат (а. с. 65).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в

ПрАТ «Страхова Група «ТАС», відповідно до страхового акту якого

від 25 лютого 2015 року сума страхового відшкодування становить

7 792 грн 57 коп. Відповідно до листа ПрАТ «Страхова Група «ТАС»

від 25 лютого 2015 р.№1115, адресованому потерпілому ОСОБА_5, сума страхового відшкодування 7 792,57 грн. буде перерахована на реквізити, вказані у заяві на виплату страхового відшкодування

(а.с.76-78).

Даних про те, що сума страхового відшкодування зарахована на банківський рахунок потерпілого матеріали справи не містять.

Відповідно до положень статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Установивши, що ДТП сталася з вини ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача як потерпілої особи на користь позивача коштів у розмірі 19 300 грн, оскільки вони сплачені ним не безпідставно, а внаслідок спричиненої ним шкоди.

Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що виплата страхового відшкодування на користь потерпілого після добровільного відшкодування винуватцем ДТП майнової шкоди не змінює характеру правовідносин сторін і не трансформує визначену за взаємною згодою суму відшкодування у безпідставно набуте майно.

Невиконання потерпілим взятого на себе у розписці від 12 січня 2015 року зобов'язання повернути ОСОБА_4 всю суму страхової компенсації не свідчить про те, що сплачені винуватцем ДТП кошти на відшкодування майнової шкоди були набуті потерпілим поза межами правової підстави.

А тому доводи касаційної скарги про те, що кошти, отримані відповідачем від позивача на ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля, є безпідставно набутим майном є необґрунтованими.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду Запорізької області

від 14 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта