Справа № 195/404/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

20.09.2018 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Кондус Л.А., при секретарі - Музичук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, до ОСОБА_1, прож. за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором б/н від 09.09.2008 р. в сумі 37148,20 грн. мотивуючи тим, що згідно вказаного договору відповідач отримала кредит в розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

До розгляду справи по суті позивач заявив клопотання про зміну назви юридичної особи, а саме з 21.05.2018 р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на позовних вимогах, при цьому надали письмову відповідь на відзив (заперечення) відповідача та додали наступні документи: виписку по рахунку, Наказ Банку, анкету-заяву та УіП, знімок екрану з підтвердженням дії довіреності, підтвердження направлення копії відповіді відповідачу.

Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову заперечує, надала письмові заперечення на позов та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову, в зв'язку з тим, що вважає кредитний договір від 09.09.2008 року нікчемним, обґрунтовуючи наступним.

Документи, які додані до позовної заяви від 15.03.2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" оформлені з порушенням вимог , що визначаються ДСТУ 4163 -2003 « Уніфікована система організаційно - розпорядчої документації. Вимога до отримання оформлення документів.»

Системний аналіз доданих до позовної заяви документів свідчить про наступне:

Заява про отримання процесуальних документів в електронному вигляді від 15.03.2018 року - відсутні: вихідні реквізити, підпис, прізвище, ініціали особи, яка звернулася до суду;

- Клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження від 15.03.2018 року - відсутні: вихідні реквізити, прізвище, ініціали особи, яка підписала це клопотання;

- Клопотання про розгляд справи за відсутності Позивача від 15.03.2018 року - відсутні вихідні реквізити;

Позовна заява про стягнення заборгованості : відсутні вихідні реквізити ,

ОСОБА_2 заборгованості за договором № б/н від 09.09.2008 року , укладеного між «ПриватБанком» та клієнтом - ОСОБА_1, станом на 01.05.2015 року та станом на 13.03.2018 р.: не містять:

посади, підпису, прізвища, ініціалів , особи, яка провела розрахунок, відсутні первинні бухгалтерські документи , що підтверджують здійснення банківських ( господарської) операцій за кредитним договором , оформлених у відповідності до вимог ст. 9 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та нормативно - правових актів Національного банку України щодо ведення бухгалтерського обліку у банках.

- Заява про надання кредиту : зовсім не читаємий документ, який складений у одному примірнику та зберігається у кредитодавця. З наявної копії неможливо встановити : прізвища, ініціали осіб , які підписали заяву з боку заявника та збоку банку; відтиск печатки банку; валюта кредиту; суму виданого карткового кредиту, термін дії платіжної кредитної картки, номер кредитної картки ; реквізити банку;

- Справка об условиях кредитования с использованием кредитки « Универсальная» ,

55 дней льготного кредитования. Текст викладено недержавною мовою, який не є читаємий.

Довідка не містить посади, підпису, прізвища, ініціалів особи, яка склала надану довідку з боку банку;

Витяг з умов та правил банківських послуг в Публічному акціонерному банку «ПриватБанк» на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року. Текст не читаємий, відсутні реквізити цього документу, а саме : номер, дата підписання .

Яким чином позичальник ОСОБА_1, 09.09.2008 року була ознайомлена з наданими умовами та правилами банківських послуг в ПАТ КБ « ПриватБанк» , затверджених на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року.

- Довіреність № 8332 -К -Н -О від 31 серпня 2017 року, видана Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» , ідентифікаційний код : 14360570, зареєстрований за адресою ; 01001, м. Київ , вул. Грушевського, 1-д, в особі Виконуючого обов'язки Голови правління ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» ОСОБА_3 на ім'я юрисконсульта Департаменту з супроводів судового та виконавчого провадження ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_4.

Згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Головою правління ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» з 12 лютого 2018 року значиться ОСОБА_5, а іншим підписантом є ОСОБА_6.

За таких обставин Довіреність № 8332-К-Н-0 від 31.08.2018 року на ім'я ОСОБА_4 за підписом ОСОБА_3 втратила свою чинність, з огляду не те, що згідно Статуту ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» в редакції від 03.04.2017 року довіреності видає одноособово голова правління банку, яким є пан ОСОБА_5;

- Відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ( ЄДРПОУ). Дата видачі 19.10.2017 року. Зазначено керівником ОСОБА_3 , яка станом на момент подачі позовної заяви , а саме : 15.03.2018 року , не займала посаду В.о. Голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк»;

- Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 25.07.2017 року від 25.07.2017 року .

Зазначено керівником ОСОБА_3 , яка станом на момент подачі позовної заяви , а саме: 15.03.2018 року , не займала посаду В.о.Голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк»;

Крім того відсутні документи, що підтверджують наявність дозволу на здійснення банківських операцій представниками банку за місцезнаходженням відділення , у якому видавався картковий кредит, а саме:

- Положення про Томаківське відділення ЗАТ КБ « ПРИВАТБАНК» в редакції ,що діяло станом на 09.09.2008 року;

- Письмовий дозвіл ЗАТ КБ « ПРИВАТБАНК» Томаківському відділенню ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на здійснення банківських операцій станом на 09.09.2008 року.

В зв'язку з вищевикладеним, відповідачем, до розгляду справи по суті, суду було заявлено клопотання про витребування доказів:

-Статут ЗАТ КБ «ПриватБанк» в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору від 09.09.2008 року;

-Копія банківської ліцензії ЗАТ КБ «ПриватБанк», яка була чинною станом на 09.09.2008 р.;

-Копія Умов та правил надання банківських послуг, що були чинними станом на 09.09.2008 р.;

-Копія Тарифів банку, що діяли на момент укладення карткового рахунку;

-Заява ОСОБА_1 від 09.09.2008 року про видачу карткового кредиту.

-Договір між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 про відкриття поточного рахунку;

-Документ, що підтверджує факт отримання ОСОБА_1 платіжної картки;

-Документ, що підтверджує письмово факт ознайомлення ОСОБА_1 з інформацією, яку мав надати банк позичальнику до моменту укладення кредитного договору у відповідності до вимог Постанови Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 р.;

-Меморіальний ордер, який підтверджує факт зарахування грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_1;

-Довіреність на представника банку на підписання карткового договору у національній валюті з ОСОБА_1;

-Первинні бухгалтерські документи на підставі яких представником зроблено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед банком.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

09.09.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, що складається із Заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів Банку", копії витягів яких додано позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року, виданої Національним банком України позивачу по справі вбачається, що Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» має право здійснювати банківські послуги, визначені частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно умов вищевказаного договору відповідач отримала кредит в розмірі 3600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

З матеріалів справи суд вбачає, що у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 37148,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 01.05.2015 р., станом на 13.03.2018 р., яка складається з наступного:

- 3023,94 грн. - (тіло кредиту) заборгованість за кредитом;

- 1454,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 30662,51 грн. - заборгованість за пенею;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1757,06 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

При цьому, у судовому засіданні доведено, що відповідач не визнає даний позов, в зв'язку з тим, що вважає його нікчемним, при цьому відповідач надав суду письмові заперечення (відзив) на позовну заяву про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

1. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

2. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Постановою Правління Національного Банку України N 566 від 30.12.98, Зареєстрованою в Міністерстві юстиції України м.Київ 1 лютого 1999 р. за N 56/3349, затверджено Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, відповідно до пункту 2.1.1. (Вимоги до первинних облікових документів): Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та можуть складатися у паперовій формі та/або у вигляді електронних записів (у формі, яка доступна для читання та виключає можливість внесення будь-яких змін). У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Первинні документи як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів (непаперовій формі) повинні мати відповідні обов'язкові реквізити.

Документи, які надають клієнти банку, повинні мати підписи уповноважених службових осіб клієнта та відбиток його печатки (за наявності). Підписи на всіх документах, а також печатки мають відповідати заявленим їх зразкам, а підтвердження достовірності підпису на документі в електронному вигляді обумовлюється в договорі про обслуговування клієнта через систему електронних платежів "клієнт-банк".

Первинні документи, які не містять обов'язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

Наданий Позивачем ОСОБА_2 заборгованості не є документом, який би відповідав зазначеним вимогам створений в односторонньому порядку без участі Відповідача і тому не може бути визнаним як належним та допустимим документом по справі.

Також, Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо зобов'язань Відповідача по Кредиту, посилається на виникнення правовідносин з відповідачем на підставі «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті і внутрішніми документами Банку. Та при цьому Позивачем не надано суду жодного доказу що саме зазначені документи визнаються Відповідачем та є двосторонніми у їх правовідносинах по оспорюваному Кредиту і містять між ними зобов'язальний характер.

Крім того, звертає на увагу той факт, що наявні у справі Умови і Правила надання банківських послуг не підписані Відповідачем як позичальником, так як з ними його ніхто з представників банку не ознайомлював, тому з урахуванням правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах від 01 липня 2015 року у справі № 6-757цс15 та від 10 червня 2015 року у справі № 6-698цс15, вони не є складовою частиною укладеного між сторонами Договору.

Умови та Правила надання банківських послуг, які були надані представником позивача, не можна вважати договором, оскільки в них не міститься жодної інформації, що саме з ними погодився відповідач, при підписанні заяви на отримання кредиту. Вказані Умови та Правила не містять дату, коли вони були складені, а також в них відсутні підписи про те, що відповідач ознайомлений саме з цими умовами. При цьому позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо укладення кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. А тому відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт надання відповідачу кредиту у розмірі 3600,00 грн.

В заяві від 09.09.2008 р. відповідач лише виявила бажання оформити на своє ім'я кредитний ліміт на 250,00 грн., а не на 3600,00 грн., як зазначено в позовній заяві, та погодила, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банка.

Натомість зазначені Умови, які надані позивачем суду в паперовому вигляді, не містять підпису відповідача. З них не слідує, що ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту, чи в межах позовної давності позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16, від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивачем не виконано ухвалу Томаківського районного суду про витребування доказів від 29.05.2018 р., про причини не виконання не повідомлено суду.

Таким чином обставини позовних вимог не знайшли своє об'єктивне підтвердження в ході судового засідання, не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 257, 261, 266, 267, 526-530, 554, 611, 652, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, прож. за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 09.09.2008 р.- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складено 28.09 .2018 р.

Суддя: Л. А. Кондус