Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участі

представника позивача Майданіка В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що у позивача на праві господарського відання перебуває на балансі, в тому числі будинок АДРЕСА_1. Відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1. При обстежені вентиляційних каналів в житловому будинку АДРЕСА_6 встановлено, що прочистка вентиляційних каналів з 1-го по 9-й поверх не можлива, вентиляційні канали не працюють. Причиною є той факт, що власники квартири АДРЕСА_1 виконали у своїй квартирі переобладнання, а саме: частина стіни на кухні, де згідно проекту розташовані вентиляційні канали усіх 12 квартир по стояку, знесена, вентиляційні канали на стелі та підлозі замуровані, чим збільшена площа кухні, що підтверджується актами Житлово-експлуатаційної дільниці №411 від 02 та 12 лютого 2016 року. Відсутність вентиляції у нижче розташованих квартирах призвела до численних скарг мешканців будинку. Власнику особового рахунку відповідачу - ОСОБА_2 03 та 10 лютого 2016 року особисто вручені приписи про необхідність поновлення роботи вентиляційних каналів до первинного стану згідно проектної документації. На неодноразові приписи відповідачі по справі не відреагували та не виконали їх умов. Просить зобов'язати відповідачів привести димовентиляційну систему квартири АДРЕСА_2 у попередній стан відповідно до проектно-технічної документації, стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії.

06 грудня 2017 року ухвалою суду зупинено провадження у справі у зв'язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи.

11 червня 2018 року ухвалою суду відновлено провадження по справі.

28 вересня 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові. Додатково пояснив, що відповідачами самостійно здійснено втручання в систему димовентиляційних каналів.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Представництво інтересів відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 здійснював ОСОБА_5

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до вимог ст.2 ст.240 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних доказів з урахуванням розумного строку розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У позивача на праві господарського відання перебуває на балансі, зокрема будинок АДРЕСА_1 (а.с.8, 9-10, 11-14, 23, том 1).

Відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с. 16, том 1).

Позивач просить зобов'язати відповідачів привести димовентиляційну систему квартири АДРЕСА_2 у попередній стан відповідно до проектно-технічної документації.

Між сторонами виникли правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг, а тому предметом доказування є дотримання правил пожежної і газової безпеки.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає що, відповідачами самостійно здійснено втручання в систему димовентиляційних каналів.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано заяви ОСОБА_6 з вимогами прочистити вентиляційну шахту 16 під'їзду АДРЕСА_1 від 18 лютого 2015 року (а.с.56, том 1), заяви ОСОБА_7 з вимогами повідомити про рух та результати усунення недоліків вентиляційної шахти 16 під'їзду АДРЕСА_1 від 18 лютого 2015 року, від 04 вересня 2015 року, 27 січня 2016 року (а.с.57, 58, 60, том 1), договір № 16/206 від 16 вересня 2016 року, укладений між позивачем та Багатогалузевою Фімою «Овен», предметом якого є перевірка вентиляційних каналів приладовим способом (а.с.141-142, 143, том 1), акт обстеження вентиляційного каналу в АДРЕСА_3 від 02 лютого 2016 року, відповідно якого неможливо провести прочисту вентканалів, оскільки останні замуровані (а.с.21, том 1); акт обстеження вентиляційного каналу в АДРЕСА_3 від 12 лютого 2016 року, відповідно якого неможливо провести прочистку вентканалів, оскільки останні замуровані (а.с.22, том 1); припис про поновлення порушень вентканалів в АДРЕСА_3 від 03 лютого 2016 року (а.с.19, том 1), припис про поновлення порушень вентканалів в АДРЕСА_3 від 10 лютого 2016 року (а.с.20, том 1).

Відповідачі не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень щодо заявлених позивачем вимог, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При цьому використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Крім того, ст. 317 ЦК України визначений зміст права власності - право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Так, у статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Аналогічні положення містяться й у статті 319 ЦК України.

Власність не тільки надає переваги тим, хто її має, а й покладає на них певні обов'язки. Це конституційне положення пов'язане з принципом поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об'єктами власності. Власність зобов'язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків.

Громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення і не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але, здійснюючи свої права, власник зобов'язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об'єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом (абз. 3 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (абз. 16 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Споживач зобов'язаний дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм (п. 6 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII «Про основи містобудування» будівельні норми, державні стандарти, норми і правила щодо планування, забудови та іншого використання територій, проектування і будівництва об'єктів містобудування розробляються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, іншими центральними органами виконавчої влади в порядку, визначеному законом.

Згідно з пунктами 1.4.1, 1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 перепланування дозволяється робити лише після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року (в редакції від 14 січня 2009 року) власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.

Виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується (ст. 100 ЖК України).

Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди (ст. 150 ЖК України).

Виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується (ст. 152 ЖК України).

Судом встановлено, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1, яка перебуває на балансі у позивача на праві господарського відання.

Для з'ясування наявності дотримання правил пожежної і газової безпеки судом задоволено клопотання представника позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

07 червня 2018 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз повернуто цивільну справу без виконання через невиконання клопотання експерта про забезпечення умов роботи судового експерта по місцезнаходженню об'єкта дослідження.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів порушення відповідачами правил пожежної і газової безпеки, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За вказаних обставин відсутні правові підстави для задоволення вимог Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 100, 150, 152 Житлового кодексу України, ст.ст. 15, 317, 319, 386, 391 ЦК України, Законом України «Про основи містобудування», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року ( в редакції від 14 січня 2009 року), Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 142, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», , юридична адреса: 02002, вул. Челябінська, 9-г, м. Київ, на користь держави судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва або до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2018 року.

Позивач: Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», , юридична адреса: 02002, вул. Челябінська, 9-г, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1, проживаючий за адресою, 02192, АДРЕСА_4.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: 02192, АДРЕСА_4, проживаючий за адресою: АДРЕСА_7

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: 02192, АДРЕСА_5.

Суддя Н.Є.Арапіна