Справа № 199/69/18
(2/199/999/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

27.09.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участі представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дніпра цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором та збитків,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором та збитків. У підтвердження своїх позовних вимог зазначив, що 07.06.2012 року між сторонами по справі було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00005020. Відповідно до положень Договору та загальних умов: позивачем було придбано транспортний засіб марки Volkswagen Polo Sedan, 2011 року виробництва, шасі №ХW8ZZZ61ZCG033550, реєстраційний номер НОМЕР_1, обраний на власний розсуд Лізингодержувачем. Відповідач зобовязався придбати після завершення погодженого лізингового терміну обєкт лізингу за купівельною ціною, визначеною позивачем. Вартість обєкту лізингу на день укладання договору складала еквівалент 18216 доларів США, проценти, комісії та інші платежі мають сплачуватися відповідачем у відповідності до загальних умов та графіку. Усі платежі, що підлягають платі, повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку відповідно до еквівалентів в дол.. США за обмінним курсом банку, визначеного в договорі, чинним на дату виставлення рахунку. Строк лізингу становить 60 місяців.

05.03.2015 року позивач дізнався, що 04.03.2015 року ОСОБА_4 звернувся до МРЕВ 13, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4, з метою зняття з реєстрації автомобіля Volkswagen Polo Sedan, 2011 року виробництва, шасі №ХW8ZZZ61ZCG033550, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить позивачу на праві власності, з використанням підроблених документів для подальшої реєстрації цього автомобіля на ОСОБА_5.

Відповідач по справі повідомила позивачу, що вона 17.02.2015 у звязку з відсутністю коштів для оплати по договору лізингу передала транспортний засіб своєму знайомому ОСОБА_6 з метою подальшого виконання останнім умов договору лізингу. Позивач не надавав згоди на таку передачу.

02 липня 2015 року обєкт лізингу був повернутий позивачу.

Станом на 23.10.2017 року залишаються несплаченими лізингові платежі у розмірі 17548,45 грн. У звязку з тим, що відповідачем систематично порушувались терміни сплати лізингових платежів, позивач був змушений з метою супроводження процесу повернення заборгованості та обєкта лізингу звертатись до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі». Загальна вартість послуг, яка підлягала відшкодуванню становила 81274,82 грн. вказані послуги були частково відшкодовані відповідачем в розмірі 18,41 грн., в звязку з чим витрати послуги позивача за послуги ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» повинні бути відшкодовані в розмірі 81256,41 грн. У звязку з тим, що автомобіль був повернутий позивачу у незадовільному стані, позивач звернувся до ТОВ «Автосоюз» щодо усунення несправностей автомобіля та його перевезення. Вартість послуг якого становить 3600,00 грн. Крім того позивачем були понесені витрати на послуги зі зберігання автомобіля ТОВ «Автосоюз» у розмірі 4400,00 грн. Позивач просив стягнути з на свою користь суму заборгованості та збитків у розмірі 112677,97 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на нікчемність договору лізингу та недоведеність збитків позивача.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 4 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що суб'єктами лізингу можуть бути: лізингодавець - юридична особа, яка передає право володіння та користування предметом лізингу лізингоодержувачу; лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця; продавець (постачальник) - фізична або юридична особа, в якої лізингодавець набуває річ, що в наступному буде передана як предмет лізингу лізингоодержувачу; інші юридичні або фізичні особи, які є сторонами багатостороннього договору лізинг.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Судом встановлено, що 07.06.2012 року між сторонами по справі в простій письмовій формі було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00005020. Відповідно до положень договору позивачем було придбано транспортний засіб марки Volkswagen Polo Sedan, 2011 року виробництва, шасі №ХW8ZZZ61ZCG033550, реєстраційний номер НОМЕР_1, обраний на власний розсуд Лізингодержувачем. Відповідач зобовязався придбати після завершення погодженого лізингового терміну обєкт лізингу за купівельною ціною, визначеною позивачем. Вартість обєкту лізингу на день укладання договору складала еквівалент 18216 доларів США, проценти, комісії та інші платежі мають сплачуватися відповідачем у відповідності до загальних умов та графіку.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Договір лізингу є змішаним договором і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу.

За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки.

За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування.

Частинами першою та третьою статті 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з частиною другою статті 799 ЦК України договір підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню.

Статтею 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих що пов'язаний з його недійсністю.

ОскількиДоговір про фінансовий лізинг № 00005020, укладений між сторонами, нотаріально не посвідчений, то він є нікчемним. Таким чином, нікчемний договір, укладений між сторонами, не створив юридичних наслідків для відповідача по справі у вигляді сплати платежів за договором та відшкодування збитків, спричинених неналежним виконанням договору.

Виходячи з вищенаведених доводів, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача слід віднести за його рахунок, доказів понесення судових витрат відповідачем по справі суду не надано.

Керуючись ст. ст. 215,216,798-809 ЦК України, ст.ст.12,81, 133,144,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (місто Київ, проспект Павла Тичини,1в, ) до ОСОБА_3 (місто Дніпро, вулиця Юридична,24, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення заборгованості за договором та збитків,- відмовити.

Судові витрати позивача віднести за його рахунок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя