Провадження № 2-о/235/800/18
Справа 235/5972/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Полуянчик В.В.

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування доводів заяви послався на те, що він народився 20 травня 1998 року. Його біологічними батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Оскільки його мати не перебувала у зареєстрованому шлюбі з йог батьком, - відомості про йог батька були записані зі слів матері.

З 1992 року його батьки проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, а в липні 2001 року одружились, зареєструвавши шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області 19.07.2001р., актовий запис № 233.

14 березня 2006 року його батько ОСОБА_5 помер.

12 серпня 2014 року він змінив своє прізвище з «Гуць» на «Суружєв».

За життя ОСОБА_5 визнавав своє батьківство по відношенню до нього, з дня його народження та до дня своєї смерті приймав участь у його вихованні, матеріально підтримував його та його мати.

За життя ОСОБА_5 хотів зареєструвати його в органах РАЦС як свого сина, надавши своє прізвище, але не встиг.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, він є спадкоємцем за законом після смерті батька. Першою покровською державною нотаріальною конторою йому рекомендовано звернутись до суду з приводу встановлення факту батьківства.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву і, допитаний за його згодою як свідок в порядку ст.234 ЦПК України, показав, що народився 20 травня 1998 року в м. Красноармійську Донецької області. Його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які на час його народження не перебували у зареєстрованому шлюбі, а одружились в 2001 році. Він памятає, що батько мешкав разом з ними,гуляв з ним, водив у дитячий садок, він називав його «батьком». Встановлення факту батьківства йому необхідно для прийняття спадщини після смерті батька.

Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Заінтересована особа ОСОБА_2, допитана за її згодою як свідок в порядку ст.234 ЦПК України, показала, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 з 1991 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. В 20 березня 1998 році у них народився спільний син ОСОБА_6 В 2001 році вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, змінивши своє прізвище на «Суружєва». Її чоловік визнавав за життя своє батьківство відносно ОСОБА_6, брав участі в його вихованні, водив його у дитячий садок, лікарню, виявляв намір перед тим, як дитині йти до школи, юридично визнати своє батьківство і дати дитині своє прізвище, але не встиг і помер 14 березня 2006 року.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідний зміст спірних правовідносин.

20 травня 1998 року народився ОСОБА_6, матірю якого є ОСОБА_3, батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст.55 КпШС України 1969 року зі слів матері, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 10 серпня 1998 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про зміну імені, виданого 12 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Красноармійському району реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_6, що народився 20 травня 1998 року, місце проживання Україна, Донецька область, місто Красноармійськ, змінив імя на «Суружєв Микола Вікторович», про що 12 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис № 4 (а.с.10).

19 липня 2001 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_3, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 14 березня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управленні юстиції Донецької області, ОСОБА_5 помер 13 березня 2006 року (а.с.8).

Заявник проживає разом із матірю ОСОБА_2 за адресою: с. Рівне Рівненської сільської ради, вулиця Громової, будинок № 21 (а.с.11)

Положеннями ч.2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 з наступними змінами та доповненнями «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад запис про батька дитини зроблено за вказівкою матері, яка не перебувала в шлюбі).

Відповідно до акту комісії Рівненської сільської ради Покровського району Донецької області від 06.09.2018р. ОСОБА_2 дійсно з 1992 року поживала, вела спільне господарство та виховувала спільного сина ОСОБА_1, 20.05.1998р.н., зі своїм чоловіком ОСОБА_5 майже 14 років і до дня смерті останнього (а.с.12).

Із записів з амбулаторної карти заявника вбачається, що його батьками є ОСОБА_3, 1960р.н., ОСОБА_5, 1962р.н.

Свідок ОСОБА_7 показала, що мешкала однією сімєю з ОСОБА_8 батьком ОСОБА_5 з 2006 року по 06.04.2018р. дати його смерті, але знада сімю ОСОБА_5 ще раніше. Підтвердила, що починаючи з 90-х років ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали однією сімєю і у них народився син ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_10 показала, що була хрещеною матірю ОСОБА_5, який помер у 2006 році. З 90-х років ОСОБА_5 мешкав однією сімєю з ОСОБА_3 за адресою: м. Красноармійськ, вулиця Шота, 8. Шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрували вже після народження у них сина ОСОБА_9. ОСОБА_5 визнавав своє батьківство відносно сина ОСОБА_9, гуляв із ним, водив до дитячого садка, вивозив сімю на відпочинок.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що факт батьківства ОСОБА_5 щодо народженого 20 травня 1998 року у ОСОБА_3 дитини ОСОБА_6 встановлений сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Відповідно до ст.130 СК України, керуючись ст.4, 19, 81, 263-265, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5, 25.05.1962р.н., уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 13.03.2006р., є батьком ОСОБА_1, 20.05.1998р.н., якого народила ОСОБА_3, 24.02.1960р.н., уродженка м. Макіївка Донецької області.

Внести зміни до актового запису № 374 від 10.08.1998 року про народження дитини ОСОБА_6, 20.05.1998р.н., який 12.08.2014р. змінив імя на «Суружєв Микола Вікторович», в графі «Батько дитини» - «ОСОБА_5, 25.05.1962р.н., уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1, с. Рівне Покровського району Донецької області, вулиця Громова, будинок 21, РНОКПП НОМЕР_1.

Заінтересована особа: Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, м. Покровськ Донецької області, вулиця Центральна, будинок 148, .

Заінтересована особа: ОСОБА_2, с. Рівне Покровського району Донецької області, вулиця Громова, будинок 21, РНОКПП.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 25 жовтня 2018 року. Повне рішення складене 5 листопада 2018 року.

Суддя Г.В. Назаренко