Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі судового засідання Горбані О.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_9., адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» (надалі ПАТ «КЗШВ «Столичний») про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив поновити його на посаді заступника директора з виробничих питань ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний», стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 04.09.2017 р. у сумі 20 000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 04.09.2017 року його було звільнено з посади заступника директора з виробничих питань ПАТ «Київський завод шмпанських вин «Столичний» за одноразове грубе порушення трудових обов»язків згідно п.1 ст. 41 КзПП України. Підставою для звільнення позивача з займаної посади стало укладення з підприємством ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» договору оренди транспортного засобу від 16.08.2017 р. За час виконання трудових обов"язків дисциплінарних стягнень до позивача не застосовувалось.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам

Представники відповідача просили відмовити в задоволенні вимог, оскільки 16.06.2016 р. відповідачем було прийнято наказ № 25-П, яким у зв»язку з фінансово-економічною кризою в Україні та з метою стабілізації фінансової ситуації на підприємстві, вирішено ввести в дію розроблену програму заходів скорочення матеріальних затрат. 21.06.2016 р. позивач ознайомився з вищевказаним наказом, про що свідчить його особистий підпис на ньому.15.05.2017 р. з метою подальшого запровадження антикризових заходів на підприємстві відповідачем видано наказ № 88-А, яким створено антикризовий штаб до якого увійшов позивач, на якого було покладено завдання щодо зниження затрат на обслуговування автотранспорту. 01.08.2017 р. наказом № 141-А ОСОБА_5, заступнику директора з виробничих питань, надано право керування службовим автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1. 14.08.2017 р. наказом № 64-П на період відпустки директора ПАТ «КЗШВ «Столичний» ОСОБА_6 на позивача були покладені обов»зки директора з правом підпису всіх документів.16.08.2017 р. між ОСОБА_5, як орендодавцем та ПАТ «КЗШВ « Столичний» в особі ОСОБА_7, як орендарем, було укладено договір оренди транспортного засобу «КІА ОПТІМА», д.н.з. НОМЕР_2. Вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, вартість орендної плати згідно умов договору становить 1200,00 грн. на місяць. Орендар зобов»язується заправляти автомобіль кожного місяця на суму не менше 3000,00 грн. Директор ПАТ «КЗШВ «Столичний» дізнавшись про інцидент, провів службове розслідування, шляхом відібрання пояснень у співробітників. За наслідкам розслідування було виявлено, що ОСОБА_5, не дивлячись на надання йому права керувати службовим транспортним засобом, використовував власний автомобіль, який заправляв за рахунок коштів заводу. Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_5 відмовився надавати пояснення , про що складено відповідний акт від 04.09.2017 р. Тому на підстав зазначеного, наказом № 247-0 від 04.09.2017 р. позивача звільнено з посади заступника директора з виробничих питань за одноразове грубе порушення трудових обов»язків, згідно п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 18 постанови від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (із послідуючими змінами) при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевіряти їх відповідність законові.

Суд не вправі визнати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №247-0 від 04 вересня 2017 року підставою для звільнення ОСОБА_5 стало одноразове грубе порушення трудових обов»язків, згідно п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Згідно наказу відповідача від 16.06.2016 р. № 25-П в зв»язку з фінансово-економічною кризою в Україні та з метою стабілізації фінансової ситуації на підприємстві вирішено ввести в дію розроблену програму заходів скорочення матеріальних затрат , а заступнику директора з обліку , економічних та кадрових питань ввести жорсткий режим економії витрат.

Наказом директора ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» від 15.05.2017 р. № 88-А з метою поліпшення фінансово-економічного становища підприємства створено антикризовий штаб , до якого увійшла позивачка, на яку покладено завдання щодо зниження затрат на обслуговування автотранспорту.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом директора № 64-П від 14.08.2017 р. на період відпустки директора ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний», ОСОБА_6 на ОСОБА_7 були покладені обов»язки директора з правом підпису всіх документів.

16.08.2017 р. між ОСОБА_5 , як орендодавцем , та ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний» в особі ОСОБА_7, як орендарем було укладено договір оренди транспортного засобу «КІА ОПТІМА», д.н.з. НОМЕР_2.

Наказом № 247-0 від 31.08.2017 р. ОСОБА_7 звільнено з посади заступника директора з обліку, економічних та кадрових питань за одноразове грубе порушення трудових обов»язків, згідно п. 1 ст. 41 КЗпП.

Згідно з п.1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний у разі одноразового грубого порушення трудових обов»язків керівником підприємства, установи, організації усіх форм власності, його заступниками, головним бухгалтером підприємства, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 (1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», що на підставі п. 1 ст. 41 КЗПП України за одноразове грубе порушення трудових обов»язків трудовий договір може бути розірвано лише з керівником підприємства, установи , організації (філії, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також із службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовим особами державної контрольно-ревізійної служби та органів контролю за цінами.

Перелік працівників, наведений у п. 1 ст. 41 КЗпП України, та є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до наказу № 199-о від 01.08.2017 р. ОСОБА_5 переведено на посаду заступника директора з виробничих питань.

Відповідно до положень ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана або звільнення.

Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Як передбачено у ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач всупереч антикризовим заходам запровадженим на ПАТ «Київський завод шампанських вин «Столичний», без усякої необхідності, ігноруючи факт надання йому службового автомобіля, надав розпорядження щодо укладення з ним договору оренди транспортного засобу та в подальшому уклав вищевказаний договір. При цьому після укладення вищезазначеного договору , транспортний засіб не використовувався підприємством, а виконував функцію особистого транспорту ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст. 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Зважаючи на те, що судом не встановлено обставин, які давали б підстави для поновлення позивача на займанній посаді, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки ці вимоги є похідними та безпосередньо пов'язані з вирішенням судом питання про поновлення позивача на роботі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний»» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 21, 41, 147, 148, 149, 235, 237 Кодексу законів про працю України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) до Публічного акціонерного товариства «Київський завод шампанських вин «Столичний» (місцезнаходження за адресою: м.Київ, вул.Сирецька, буд.27, ) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова