Справа № 419/1103/18
Провадження № 2/419/285/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі - Логвиновій О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її рідна тітка - ОСОБА_3, яка на момент смерті мешкала одна за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме домоволодіння та земельний пай в колишньому КСП ім. ХХ з'їзду КПРС. На даний час домоволодіння зруйноване. За життя заповіту померлою складено не було, а єдиною спадкоємицею за законом є заявник ОСОБА_1

При зверненні заявника до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. з метою одержання свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на зазначене майно та для вирішення питання спадкування рекомендовано звернутися до суду.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.24).

Представник відповідача Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області - Висторобська О.М. в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.23).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень частини до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна тітка заявника - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с.7). На момент смерті ОСОБА_3 мешкала одна за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №107, наданою 19.02.2018 року виконкомом Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області (а.с.15).

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 23.10.2017 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме домоволодіння та земельний пай в колишньому КСП ім. ХХ з'їзду КПРС. На даний час домоволодіння зруйноване. За життя заповіту померлою складено не було, а єдиною спадкоємицею за законом є заявник ОСОБА_1

Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 (а.с.8), ОСОБА_3 на підставі розпорядження Новоайдарської райдержадміністрації від 16 вересня 2003 року №254 є власником земельної ділянки №202, площею 7,3639 га, розташованої на території Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3.

При зверненні заявника до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. з метою одержання свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на зазначене майно та для вирішення питання спадкування рекомендовано звернутися до суду (а.с.16).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Судовим розглядом встановлено, що позивач є племінницею померлої, тобто є родичкою третього ступеня споріднення з померлою, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування".

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке належало ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на земельну ділянку №202, площею 7,3639 га, розташовану на території Колядівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого 20.01.2004 року на підставі розпорядження Новоайдарської райдержадміністрації від 16 вересня 2003 року №254, кадастровий номер НОМЕР_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя О. М. Іванова