Постанова

Іменем України

12 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 636/2611/17-ц

провадження № 61-448св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Чугуївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року у складі судді Оболєнської С. А. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлаки І. В., Карімової Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно. Просила визнати права власності на 1/2 частину житлової квартири АДРЕСА_1, та грошові кошти на рахунках НОМЕР_2 відкритих на ім'я ОСОБА_6 в Чугуївській філії №2834 ВАТ «Державний ощадний банк України», в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_6

Позов мотивовано тим, що за життя її батькам - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 червня 1996 року Харківською квартирно-експлуатаційною частиною району, зареєстрованого в реєстрі за №521 та в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації за №4505/4, належала на праві спільної часткової власності по 1/2 частці кожному жила квартира АДРЕСА_1, яку вони 15 лютого 2007 року подарували своїх онуці - ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько, ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №211.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на: вказану частку житлової квартири та грошові кошти на рахунках, відкритих на ім'я батька в Чугуївській філії № 2834 ВАТ «Державний ощадний банк України».

В установлений законом строк вона звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 02 грудня 2015 року визнано договір дарування житлової квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений 15 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д. М., зареєстрований у реєстрі за №348, недійсним з моменту його укладання.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений 15 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д. М., за реєстровим №348 в частині дарування 1/2 частини цієї квартири, належної ОСОБА_9, з моменту його укладання.

Однак, залишивши в іншій частині рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 02 грудня 2015 року без змін, апеляційний суд Харківської області погодився з визнанням недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 укладеним між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений 15 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д. М., за реєстровим №348 і в частині дарування 1/2 частини цієї квартири, належної ОСОБА_6 з моменту його укладання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 грудня 2016 року рішення Чугуївського міського Харківської області від 02 грудня 2015 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Харківської області 11 лютого 2016 року залишено без змін.

Отже, після визнання недійсним договору дарування спірної житлової квартири АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений 15 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д. М., за реєстровим №348 з моменту його укладання, після смерті її батька - ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/2 частку зазначеної вище житлової квартири, на яке вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, тому просила позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Чугуївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року, в позові відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходили з того, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції змінено. Визнано недійсним з моменту укладання договір дарування житлової квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, який був посвідчений 15 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області ЦарьовимД. М., за реєстровим № 348, лише у частині дарування 1/2 частини вказаної квартири належної Крекшиній Т. Г. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Щодо отримання спадщини на вклади у банку, суди виходили з того, що позивач не зверталась до нотаріальної контори після померлого батька, а відповідач в цій частині не порушувала права ОСОБА_3, вимоги позивача не ґрунтуються на законі.

18 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з касаційною скаргою на рішення Чугуївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 рокута ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року, у якій просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

22 лютого 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3

07 березня 2018 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

26 липня 2018 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судами не взято до уваги, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Відповідно до рішень апеляційної та касаційної інстанцій визнання недійним в цілому договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідченого 15 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д. М., за реєстровим №348, надає їй право як спадкоємиці першої черги оформити право власності на 1/2 частини цієї квартири, належної ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт її звернення до Чугуївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законом термін підтверджується листом останньої від 15 березня 2016 року.

Іншим листом Чугуївська державна нотаріальна контора повідомила її про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 через відсутність у неї правовстановлюючого документа на ім'я спадкодавця.

Апеляційний суд не звернув увагу на допущені суддею суду першої інстанції неточності, її формальне ставлення до розгляду справи.

Суди першої та апеляційної інстанцій не встановили всі обставини справи, не оцінили всі докази, отже, необґрунтовано відмовили в позові.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №211.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, та грошові кошти на рахунках НОМЕР_2 відкритих на ім'я ОСОБА_6 в Чугуївській філії №2834 ВАТ «Державний ощадний банк України».

За своє життя ОСОБА_6, а саме: 15 лютого 2007 року згідно із договором дарування подарував вказану квартиру своїх онуці - ОСОБА_4

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 02 грудня 2015 року визнано договір дарування житлової квартири АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений 15 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д. М., зареєстрованого у реєстрі за №348 - недійсним з моменту його укладання.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійним договір дарування квартири АДРЕСА_1 Харківської області, укладений між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений 15 лютого 2007 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Царьовим Д. М., за реєстровим №348, у частині дарування 1/2 частини цієї квартири, належної ОСОБА_9, з моменту його укладання. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 02 грудня 2015 року у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року залишено без змін.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Верховний Суд бере до уваги, що Апеляційний суд Харківської області, ухваливши рішення 11 лютого 2016 року та змінивши рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 02 грудня 2015 року у резолютивній частині вказав про залишення без змін рішення суду першої інстанції в іншій частині, на що і посилається в касаційній скарзі ОСОБА_3 як на обґрунтування її права на спадщину після смерті батька ОСОБА_6

Водночас у мотивувальній частині рішення апеляційного суду зазначено, що суд припустився помилки, визнавши договір дарування недійсним у повному обсязі.

Як встановлено, ОСОБА_6, чоловік ОСОБА_7, також розпорядився належною йому частиною квартири, уклавши договір дарування, відповідно до якого подарував ОСОБА_4 1/2 частину належної подружжю квартири. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя він не оспорював договір дарування своєї частини квартири, тому підстав для задоволення позову у повному обсязі у суду не було.

Верховний Суд бере до уваги зміст мотивувальної і резолютивної частин рішення Апеляційного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року та дійшов висновку, що зазначення в резолютивній частині про залишення без змін рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 02 грудня 2015 року є опискою, а тому з огляду на наведене доводи касаційної скарги не є переконливими щодо застосування апеляційним судом норм матеріального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_6 розпорядився належною йому 1/2 частиною спірної квартири, і в цій частині вищевказаний договір дарування залишився чинний, тому 1/2 частина цієї квартири не увійшла до спадщини, які відкрилася після його смерті.

Посилання суду на застосування статей 1266, 1776 ЦК України, положення яких передбачають спадкування за правом представлення та можливість переходу у спадщину права на прийняття спадщини, є безпідставними, проте не вплинуло на вирішення спору по суті.

З огляду на зазначене, доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, тому Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій без змін.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

С.О. Погрібний

Г. І. Усик