Справа №705/3957/17
2/705/573/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Романовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові посилається на те, що з 09.12.2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, від якого вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач вказує, що однією сімєю вона з відповідачем проживали до травня 2017 року. Позивач також в позові зазначає, що після розпаду сімї вона з дітьми опинилася у скрутному становищі, оскільки діти потребують матеріальної допомоги, а відповідач в добровільному порядку допомоги не надає, хоча має таку можливість. На підтвердження того, що діти проживають разом з нею позивач надала суду довідку № 2089, видану 13.09.2017 року головою квартального комітету ОСОБА_6, в якій зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Тому позивач звернулася з позовом до суду та просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття.

06.04.2018р. на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відгук на позовні вимоги ОСОБА_2, в якому він вказує, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Відповідач зазначає, що 10 листопада 2017 року рішенням Уманського міськрайонного суду шлюб між ним та позивачем було розірвано. Відповідач вказує, що у шлюбі у них з позивачем народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З травня 2017 року діти проживають з ним та перебувають на його утриманні. У відзиві також відповідач зазначив, що за його зверненням, рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.03.2018 року за № 92 було визначено місце проживання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ним, як батьком за адресою його проживання ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідач вказує, що на даний час діти проживають разом з ним, повністю перебувають на його утриманні, а позивач ніякої участі у вихованні та утриманні дітей не бере, тому відсутні будь-які підстави у стягненні аліментів з нього на користь позивача на утримання їх дітей.

Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином, неодноразово, повідомленою про день та час розгляду справи,- в судове засідання не зявилася. При цьому, на адресу суду вона надала письмову заяву за вх. № 1236, в якій вона вказує, що повністю підтримує подану нею позовну заяву про стягнення аліментів, просить її задовольнити, а справу розглядати за її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, - в судове засідання не зявився. При цьому, 09.10.2018р. на адресу суду він подав заяву, в якій розгляд справи просив проводити у його відсутність та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. У заяві відповідач також вказує, що діти проживають разом із ним, на підставі рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.03.2018 року за № 92. Крім того, відповідач зазначає, що на підставі судового наказу Уманського міськрайонного суду від 07.08.2018р. з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на його користь на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму, щомісяця, з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Тому просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2О, від якого в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 135026, виданим 03.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (а.с.4) та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 187552, виданим 22.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (а.с.5).

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 був розірваний (а.с.34).

Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.03.2018 року за №92 було визначено місце проживання малолітніх його дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, з їхнім батьком ОСОБА_3 за адресою його проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.33).

На підставі судового наказу Уманського міськрайонного суду від 07.08.2018р. з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму, щомісяця, з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Судом встановлено, що на даний час діти проживають разом з відповідачем ОСОБА_3 (батьком дітей) та повністю перебувають на його утриманні, а позивач ніякої участі у вихованні та утриманні дітей не бере, тому відсутні будь-які підстави для стягнення аліментів з нього на її користь.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ст. 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 СК України.

Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не звільняє їх від обов'язків щодо дітей. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Виконання передбачених ст.150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Одним з головних обовязків батьків є обовязок по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадку продовження нею навчання - до досягнення 23 років. Обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі.

Обовязок батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей виникає у них з часу народження дитини і триває до настання її повноліття.

Коли діти проживають з матірю, позов про стягнення аліментів предявляється до батька. На дітей, які виховуються батьком, аліменти стягуються з їх матері.

Одним зі способів виконання обовязку з утримання дитини є сплата одним з батьків аліментів на утримання дитини. У більшості випадків батьки здійснюють обовязок по утриманню своїх неповнолітніх дітей добровільно, забезпечуючи їх всім необхідним для життя, навчання, повноцінного розвитку. Якщо ж батьки ухиляються від цього обовязку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів.

Аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпоряджання ними. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що судом встановлений той факт, що малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_8, проживають з відповідачем, повністю перебувають на його утриманні, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 206, 258-259,264, 265, 273, 354, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Ю.В. Мазуренко