Ухвала

Іменем України

24 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 214/566/18

провадження № 61-43993 ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

Білоконь О. В., Хопти С. Ф., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 500 тис. грн, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року, заяву ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі, поданій 04 вересня 2018 року, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року

та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про відшкодування моральної шкоди.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим що суди не правильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судами встановлено, що заявником з порушенням статтей 175-177 ЦПК України було подано заяву про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 тис. грн, завданої йому незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду (неправильно зазначено назву суду, не вказано відповідача, а також повні відомості про позивача, не подано доказів застосування до позивача заходів у межах кримінального провадження).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, проте заявник, отримавши дану ухвалу 12 березня 2018 року, указані в ній недоліки не усунув. Судом першої інстанції постановлено ухвалу, якою заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.

Розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення заяви, оскільки заявником не було виконано вимоги ухвали суду

від 02 лютого 2018 року, недоліки заяви не були усунуті.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В касаційній скарзі заявником не вказано, в чому полягає порушення судами вимог статтей 175-177 ЦПК України або інших норм процесуального права. Заявник неналежним чином, з порушенням частини третьої статті 175 ЦПК України оформив заяву, що стало підставою для її повернення. В доступі до правосуддя суд першої інстанції заявника не обмежував.

Слід зазначити, що згідно з частиною шостою статті 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме статтей 175-177 ЦПК України, не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_4 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року

та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта