Справа № 367/8718/17
Провадження №2/367/455/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

за участі секретаря Шубчик В

представника позивача ОСОБА_1Л

представника відповідача ОСОБА_2І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що він згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 12/06-2014р. є власником 5/24ч. будинку №3 по вул. Тюльпановій (Червоноармійській) в смт. Ворзель, Київської області.

ОСОБА_4 - відповідач за позовом є власником 3/4 ч. будинку, згідно договору купівлі - продажу від 30.08.1985р.

Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26.11.2012р. по справі за позовом ОСОБА_4, до ОСОБА_3 3-я особа Інспекція Держаросбудконтролю Київської області, про визнання права власності, поділ житлового будинку, споруд та визначення порядку користування земельною ділянкою: - за ОСОБА_4 визнано право власності на кв. №1 з конкретно вказаними приміщеннями та на господарські будівлі і споруди сараї «Б», «В», вбиральня «Ж», «І», смітєзбірник №7.

Внаслідок вищевказаного розподілу житлового будинку і споруд та розподілу земельної ділянки згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 27/02-13р., яким більша частина земельної ділянки, що раніше знаходилась в користуванні власників 1/4ч. будинку разом із сараями «Б», «В» ними побудованими,передана в користування ОСОБА_4 з визначенням її меж по варіанту наданому експертом. В звязку з чим сарай «В» виявився розташованим на його земельній ділянці.

Вказана обставина суперечить нормам ДБН 360-92, згідно якої відстань від будівель і до сусідньої межі земельної ділянки повинна бути не менша 1-го метра.

В даному випадку при розподілі земельної ділянки експерт виходив з того, що сарай «В» буде знесений, оскільки він як і інші надвірні споруди «С», «Н», «О», «Ж» мають великі ураження гнилизною і жучком, крокви перекриття мають значний прогин, втрачена несуча здатність несучих конструкцій цих будівель і споруд. Фізичний знос кожної будівлі становить 75-80%, де технічний стан є дуже ветхим і вони підлягають знесенню та не можуть враховуватися при поділі будинковолодіння оскільки є непридатними для експлуатації і можуть загрожувати життю та здоровю людини.

Розташування на його земельній ділянці сарая «В» створює загрозу життю та здоровю його матері ОСОБА_5, яка з 2006р. проживає в будинку, частина якого належить йому на праві власності, а також несе загрозу йому та членам його сімї. При цьому вони постійно перебувають під стіною аварійного сарая і в любий непередбачений момент на них може обвалитися ветха споруда «В».

Крім того,цей сарай перешкоджає йому встановити на межі його земельної ділянки огорожу.

З часу експертного в січні 2010р. дослідження технічного стану сарая «В» ОСОБА_4, не проводив його оновлення замінами конструкції, чи перебудови у звязку з чим його технічний стан ще в більшій мірі погіршився.

Вищевикладені обставини, порушують його права і Інтереси власника оскільки він не має змоги вільно, безперешкодно і без страху за своє здоровя і здоровя родини користуватися всією своєю земельною ділянкою визначеною йому для обслуговування його частини будинку, надвірних будівель і споруд.

Як вбачається з вищевикладеного у володінні ОСОБА_4 з 2012р. перебуває сарай «В», який ще в 2010р., визнаний експертом дуже ветхим і як таким, що підлягає знесенню оскільки є непридатним для експлуатації і може загрожувати життю і здоровю людини.

Позивач просить усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 земельною ділянкою №3 по вул. Тюльпановій в смт. Ворзель, Київської області, припинивши дію, яка порушує законні права і інтереси власника, зобовязавши ОСОБА_4, знести ветхий сарай «В» розташований на його земельній ділянці і який загрожує життю та здоровю як його так і його рідним.

Представник позивача ОСОБА_1Л у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2І у судовому засіданні заперечувала проти позову та просить у позові відмовити,поскільки позивач не надав доказів тих обставин,що вказаний сарай є ветхим та загрожує життю.Також не надав доказів тих обставин,що він знаходиться на земельній ділянці позивача. Спірний сарай по праву власності належить відповідачу,даний сарай при розподілі земельної ділянки був виділений відповідачу у користування,право власності є непорушним,а тому просить відмовити у позові.

Суд,заслухавши пояснення сторін,покази свідка,дослідивши письмові докази по справі,оглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи №2-23/12,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що сторони по справі є співвласниками житлового будинку №3 по вул..Червоноармійській в смт.Ворзель,Київської області.

Відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26.11.2012р по справі « 2-23/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,ОСОБА_6 про визнання права власності,поділ житлового будинку,споруд та визначення порядку користування земельною ділянкою в порядку розподілу в натурі будинку №3 по вул. Червоноармійська в смт. Ворзель Київської області визнано за ШОМОЮ ОСОБА_7 було визнано право власності на квартиру №1, що складається з: приміщень: 1-1 передпокій площею 20,2 кв.м, 1-2, 1-3 житлові кімнати площами 27,1 кв.м і 16,3 кв.м, 1-4 коридор площею 3,2 кв.м, 1-5 коридор площею 2,3 кв.м, 1-9 туалет площею 1,7 кв.м, 1-6 кухня площею 12,4 кв.м, та на господарські будівлі і споруди : сараї „Б, „В, вбиральні „Ж, „І, сміттєзбірники №7.

В порядку розподілу в натурі будинку №3 по вул. Червоноармійська в смт. Ворзель Київської області визнати за ОСОБА_3 визнано право власності на квартиру №2, що складається з: приміщень: 2-1 коридор площею 2,6 кв.м, 2-2 кухня площею 7,1 кв.м, 2-3 ванна кімната площею 3,4 кв.м, 2-4 житлова кімната площею 13,5 кв.м, 2-5 житлова кімната площею 11,3 кв.м, 2-6 передпокій площею 20,6 кв.м, 2-7 туалет площею 1,3 кв.м, У11 коридор площею 3,5 кв.м, і господарські будівлі та споруди: сарай „Д з погребом під ним, сарай „З, навіси „К, „Л.

Залишено в спільному користуванні ШОМИ ОСОБА_7 і ОСОБА_8 колодязь №2.

27.02.2013 року рішенням апеляційного суду Київської області рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26.11.2012 року було скасоване в частині відмови в задоволенні позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою і в цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Встановлений порядок користування земельною ділянкою Щ житлового будинку №3 по вул. Червоно армійська в смт. Ворзель Київської області з розподілом земельної ділянки на дві окремі ізольовані земельні ділянки з виділенням ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,3390 га, а ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1130 га.

В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської області було залишене без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України в 2013 року касаційна скарга ОСОБА_3 була залишена без задоволення, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 Л 1.2012 року та рішення апеляційного суду Київської області від 27.02.2013 року були залишені без зміни.

Відповідно до ст.. 41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.»

Виходячи із вимог ст.319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст.321 ч.1 ЦК право власності є непорушним.Ніхто не може бути протиправно позбавлений права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник і майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач ,ставлячи питання про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою №3 по вул. Тюльпановій в смт. Ворзель, Київської області, припинивши дію, яка порушує законні права і інтереси власника, зобовязавши ОСОБА_4, знести ветхий сарай «В» розташований на його земельній ділянці і який загрожує життю та здоровю як його так і його рідним,не надав до суду належних та допустимих доказів тих обставин,що йому чиняться перешкоди відповідачем у користуванні земельною ділянкою,що сарай «В» розташований на земельній ділянці позивача,що даний сарай «В» є ветхим та загрожує життю і здоров»ю позивача та його рідних.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.»

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України « 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 78 ЦПК України «1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.»

Відповідно до ст. 79 ЦПК України « Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.»

Відповідно до ст.. 80 ЦПК України « Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.»

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_9В,який показав,що він часто приїздив у смт.Ворзель та бачив,що спірним сараєм ніхто не користується,сарай побудований із ветхого матеріалу.При цьому даний свідок показав,що він ніколи в даний сарай не заходив.Тому при вирішенні спору по суті суд не приймає до уваги покази даного свідка.Крім того,свідок не є спеціалістом техніком а тому не може достовірно знати та визначити технічний стан споруди.

До матеріалів позовної заяви позивачем було додано висновок судової будівельно-технічної експертизи від 27.01.2010р,в якому експерт посилається на те ,що сарай «В» є ветхим.Однак,суд не приймає до уваги даний висновок експертизи,поскільки даний висновок ,як уже зазначалось раніше,був складений у 2010р в рамках розгляду справи №2-23/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,ОСОБА_6 про визнання права власності,поділ житлового будинку,споруд та визначення порядку користування земельною ділянкою і даний висновок був складений щодо визначення варіантів розподілу будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.При цьому ,окремо питання про технічний стан надвірних споруд,у тому числі і сараю «В» не досліджувалось та висновок не складався .

Позивачем не надано доказів тих обставин,що в рамках справи №367/8718/17 ним було проведено експертизу щодо технічного стану сараю «В», а також відповідне клопотання не було заявлено позивачем під час розгляду справи.

До матеріалів позовної заяви додано акт від 08.02.2018р,складений депутатом Ворзельської селищної ради,згідно якого зазначено,що сарай ОСОБА_4Я дуже ветхий,побудований із дошок,які не фарбовані,сарай похилився на двір ОСОБА_3І,що є небезпечним для ОСОБА_3І та його родини.При вирішенні спору по суті суд також не може прийняти до уваги даний акт,поскільки із зазначеного акту не вбачається,який саме сарай перебуває у зазначеному технічному стані,адже у судовому засіданні встановлено у користуванні відповідача декілька сараїв і позивач просить знести конкретний сарай «В».Крім того,як уже зазначалось раніше,до суду не надано відповідний висновок щодо технічного стану спірного сараю.При цьому у судовому засіданні також встановлено,що 30.09.2016р в літній кухні позивача виникла пожежа,внаслідок якої було пошкоджено сарай «В» ,у зв»язку з чим у провадженні Ірпінського міського суду на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_4Я до ОСОБА_3І,ОСОБА_5М про відшкодування шкоди.

Щодо посилань позивача у позовній заяві на ті обставини,що спірний сарай«В» знаходиться на території земельної ділянки,виділеної рішенням суду у користування позивачу,то у судовому засіданні було встановлено,що спірний сарай «В» межує із земельною ділянкою позивача ,а не перебуває на його території.Посилання позивача на ті обставини,що порушуються норми ДБН є помилковим,поскільки зазначені норми ДБН є обов»язковими для їх дотримання під час здійснення відповідної забудови .У судовому засіданні було встановлено,що і будинок і земельна ділянка були розподілені між сторонами по справі на підставі рішення суду від 26.11.2012р.та рішення апеляційного суду Київської області від 27.02.2013р.

Враховуючи викладені обставини,суд вважає позов безпідставним,а тому відмовляє позивачу у позові у повному обсязі.

На підставі ст..41 Конституції України, ст. 319,321 ЦК України,керуючись ст. ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд , -

в и р і ш и в :

ОСОБА_3 у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений 12.10.2018р.

Суддя: С.І. Оладько