Справа № 683/779/18
30 жовтня 2018 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.
з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/779/18, 2/683/619/2018 за позовом Хмельницького обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,
в с т а н о в и в:
У березні 2018 року ОСОБА_3 міськрайонний центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов»язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення 944 грн. 52 коп. незаконно отриманої допомоги по безробіттю.
В обґрунтування заявленого позову вказує, що з 04 квітня 2017 року по 03 липня 2017 року ОСОБА_2 перебувала на обліку в ОСОБА_3 міськрайонному центрі зайнятості як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю. Згодом з»ясувалось, що відповідачка в період перебування на обліку як безробітна, працювала лікарем ветеринарної медицини у ТОВ «Комплекс Агромарс» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс».
Оскільки ОСОБА_2 не повідомила центр зайнятості про своє працевлаштування, тому нараховану їй в цей період допомогу по безробіттю в розмірі 944 грн. 52 коп. вона отримала незаконно. На теперішній час відповідачка відмовляється в добровільному порядку повернути ці кошти.
Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2018 року до участі в справі залучено правонаступника позивача ОСОБА_3 міськрайонного центру зайнятості Хмельницький обласний центр зайнятості.
Також протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2018 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить позов задоволити.
Відповідачка ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала.
Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в ОСОБА_3 міськрайонному центрі зайнятості з 04 квітня 2017 року як безробітна та за період з 19 квітня 2017 року по 02 травня 2017 року отримала допомогу по безробіттю в розмірі 944 грн. 52 коп.
При постановці на облік у ОСОБА_3 міськрайонному центрі зайнятості ОСОБА_2 у своїй заяві про надання статусу безробітного від 04 квітня 2017 року вказала, що через відсутність роботи не має заробітку та інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно (а.с.4).
12 вересня 2017 року ОСОБА_3 міськрайонним центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відносно ОСОБА_2, про що складено акт №114 від 12.09.2017 року (а.с.7). Перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 18 квітня 2017 року була прийнята на роботу на посаду лікаря ветеринарної медицини ТОВ «Комплекс Агромарс» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» й за квітень 2017 року отримала заробітну плату в розмірі 1473,68 грн., а всього за ІІ квартал 2017 року їй було нараховано та виплачено 8535 грн. 99 коп. заробітної плати.
Ці обставини підтверджуються: наказом ТОВ «Комплекс Агромарс» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс» №293КА/к-п від 18 квітня 2017 року про прийняття ОСОБА_2 на посаду лікаря ветеринарної медицини з 19 квітня 2017 року зі строком випробування 3 місяці, звітом форми 1-ДФ «Податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» за ІІ квартал 2017 року, відомостями про нарахування заробітної плати за квітень 2017 року.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Пунктом 2 частини 1 статті 1 цього Закону визначено, що безробітний це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи.
Одним із видів забезпечення є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності (ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02 березня 2000 року).
В силу ч.ч. 2, 3 ст. 36 вищезазначеного Закону застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цей вид зобов'язань породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі підстави відпали.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню, зокрема, не підлягає поверненню соціальна допомога та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування.
Разом із тим, названа норма встановлює два виключення із загального правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
При цьому правильність виконання розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.
Отримуючи у центрі зайнятості допомогу по безробіттю, ОСОБА_2 не повідомила про своє працевлаштування 19 квітня 2017 року в ТОВ «Комплекс Агромарс» філія «Гаврилівський птахівничий комплекс» та про отримання заробітної плати на цьому підприємстві.
Працюючи за трудовим договором в ТОВ «Комплекс Агромарс» філії «Гаврилівський птахівничий комплекс», відповідачка не могла мати статусу безробітного та одержувати відповідне соціальне забезпечення, а тому одержана нею у цей період допомога по безробіттю в сумі 944 грн. 52 коп. є безпідставно набутими коштами.
У такий спосіб ОСОБА_2 проявила недобросовісність, яка є підставою для повернення нею позивачеві безпідставно одержаних коштів в сумі 944 грн. 52 коп. за період з 19 квітня 2017 року по 02 травня 2017 року.
Одночасно з відповідачки у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позов Хмельницького обласного центру зайнятості задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Хмельницького обласного центру зайнятості 944 грн. 52 коп. безпідставно одержаної допомоги по безробіттю, а також 1762 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.
Повне рішення складено 05 листопада 2018 року.
Суддя: