Провадження 2/127/2944/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2018 року
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Шеремети А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом,
ОСОБА_2 мотивувала позов тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.12.2008 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення № 3190 від 23.12.2008 року, та договору дарування частки квартири від 29.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Демчуковою К.М., вона є власником квартири АДРЕСА_1. Право власності зареєстроване в БТІ.
Відповідач ОСОБА_3 був чоловіком її доньки, після реєстрації шлюбу був зареєстрований та проживав у даній квартирі. Спільне життя не склалось і шлюб був розірваний, про що 15.01.2013 року у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області вчинено актовий запис № 17. В 2016 році колишній зять позивача - ОСОБА_3 добровільно виїхав із квартири, забрав всі речі і більше в квартирі не з'являвся. З того часу він припинив будь-яке спілкування з позивачем та її донькою, витрати на комунальні послуги не сплачував, участі в утриманні майна не брав. Адреса його перебування, засоби зв'язку з ним не відомі. На підставі ст. 405 ЦК України позивач просила визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1
В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 позов підтримала, просила його задоволити. Пояснила, що шлюб із відповідачем її донька розірвала в 2013 році, він виїхав з квартири і з того часу вони не спілкуються, стосунків не підтримують. Речей його у квартирі немає, однак, відповідач залишився зареєстрованим, що заважає їй, як власниці, користуватись та розпоряджатись належним їй житлом. Договір щодо права користування житлом між позивачем та відповідачем не укладався. У доньки зараз інша сім'я.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.
Враховуючи згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_2 ОСОБА_3 знає у зв'язку з тим, що він був чоловіком доньки позивача. Вони жили в квартирі НОМЕР_2, а після розірвання шлюбу відповідач виїхав і не проживає за цією адресою більше трьох років.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що є сусідкою позивача, і з ОСОБА_3 вона була знайома як сусідка. Він у квартирі НОМЕР_2 не живе близько трьох років. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 пішов з квартири, ремонт не робить, коштів на утримання не несе.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 26.03.2008 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як чоловік ОСОБА_5 та зять ОСОБА_2, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Дана квартира має 17,5 кв.м. загальної та 12.3 кв.м. житлової площі (а.с. 11).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.12.2008 року квартира АДРЕСА_1, належала ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 по 1/3 частці (а.с. 5). Право власності було зареєстровано в КП «ВМБТІ» 13.11.2009 року (а.с. 6).
29.11.2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 подарували належні їм частки квартири АДРЕСА_1, позивачу - ОСОБА_2 (а.с. 7). Право власності зареєстроване в КП «ВМБТІ» 18.12.2009 року (а.с. 10).
Станом на день розгляду справи судом позивач є власником всієї квартири АДРЕСА_1.
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був розірваний, про що зроблений відповідний актовий запис № 17 від 15.01.2013 року та відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області видане свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 13).
З 2016 року ОСОБА_3 за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, що підтверджено відповідним актом від 05.07.2018 року (а.с. 14).
Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідач був зареєстрований в квартирі за згодою позивача, як член сім`ї. Однак, шлюб між відповідачем та ОСОБА_5 був розірваний в 2013 році. З 2016 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, речей його у квартирі немає, витрат по утриманню житла вона не несе, договір щодо права користування житлом між власником житла - позивачем та відповідачем ОСОБА_3 не укладався.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Крім того, відповідач був співвласником цього житла до 29.11.2011 року. Тому при вирішенні спору суд також приймає до уваги роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 34 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року. Так, відповідно до цих роз`яснень, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Судові витрати в загальній сумі 1454,80 грн. (судовий збір в сумі 704,80 грн., а.с. 1 та витрати на правничу допомогу в сумі 750 грн., а.с. 15) слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 405, 406 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1454,80 грн.
Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне судове рішення складене 05.10.2018 року.

Суддя: