Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03.10.2018 Справа №607/15432/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася із позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, які сплачує відповідач на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.03.2015 року в її користь на утримання сина ОСОБА_4, з 600 гривень до 2000 гривень.

В обгрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що 23 травня 2013 року рішенням суду було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року з ОСОБА_3 в її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 600 гривень. На даний час їх неповнолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Оскільки розмір аліментів, які сплачує відповідач є дуже низькими, позивач просить збільшити їх із 600 гривень до 2000 гривень.

Ухвалою суду від 09 серпня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити, з підстав викладених у ньому, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до частини 11 ст. 128 ЦПК України, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі із 26 грудня 2002 року по 23 травня 2013 року.

В цьому шлюбі в них 17 червня 2003 року народився син ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 134280, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України від 07 липня 2003 року, актовий запис за № 1145.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року суд вирішив стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 23 лютого 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Із довідки відділу реєстрації проживання особи № 9275/28-03 від 09 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу вимог ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08.07.2017 року частину другу статті 182 Сімейного кодексу України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн.

Таким чином, з врахуванням положень ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 972 грн. (1944*50%/100).

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обовязків по утриманню дитини та сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом.

Суд вважає, що після рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року звязку із тим, що з віком збільшилися потреби неповнолітньої дитини, збільшився прожитковий мінімум для дитини віком 6-18 років, який з 01.07.2018 року становить 1944 гривень, розмір аліментів 600 грн. на дитину є недостатнім, та підлягає збільшенню.

Суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітнього сина слід визначити в розмірі 1200 грн. щомісяця. Необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі позивачем не доведено належними доказами.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно на дитину є достатнім, та не буде порушувати майнові права дитини.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, не позбавлений можливості працювати і заробляти кошти на утримання дитини та виконувати свій обовязок як батька встановлений законом, а також те, що з його сторони не було надано заперечень чи інших доказів про те, що він не має можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі, з врахуванням інтересів дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, зважаючи, що на законодавчому рівні збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також враховуючи, що на підставі наданих суду доказів судом не встановлено обставин, які б зумовлювали необхідність призначення аліментів у більшому розмірі, зокрема, - 2000 гривень, як це зазначено у позовній заяві, суд вважає, що потрібно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітнього сина та визначити їх в розмірі 1200 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ про батьківство, материнства та стягнення аліментів" у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач оплатила судовий збір, а відтак, відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в розмірі 704 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 81, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180,182,192 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_6 ОСОБА_2 (вул. Ст. Ринок, 5/9, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (вул. Злуки, 25/92, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2015 року, та стягувати із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 гривень щомісяця, починаючи із дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 (вул. Злуки, 25/92, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) в користь ОСОБА_2 (вул. Ст. Ринок, 5/9, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_6