Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02.11.2018 Справа №607/14161/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», в якому просить стягнути із нього 100000 гривень страхового відшкодування за шкоду, повязану з пошкодженням його автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_4 мотивовано тим, що 10 жовтня 2017 року о 13.10 год. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджав з двору будинку №39 по просп. Злуки в м. Тернополі, при цьому не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпеці свого руху, та здійснивши поворот ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, під його керуванням, який рухався по просп. Злуки в напрямку до вул. Лозовецької, чим допустив зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина ОСОБА_3 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року. Вказаною дорожньо-транспортною пригодою позивачу спричинено майнову шкоду, яка полягає в тому, що автомобіль НОМЕР_2, який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХМ 446937 від 07 березня 2008 року зазнав значних механічних пошкоджень. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №2242/17 від 20 листопада 2017 року, вартість матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу «Toyota Camry» р.н. НОМЕР_3 після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10 жовтня 2017 року, станом на момент проведення дослідження становить 310000 гривень. Договором страхування (поліс №АК/2237264), укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 «Київський страховий дім» передбачено, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100000 гривень. У звязку з цим він звернувся в ОСОБА_5 «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, станом на даний час рішення про виплату або про відмову у призначенні та виплаті страхового відшкодування не прийнято, на запити щодо стану розгляду страхової справи відповіді не надано. На підставі викладеного та у звязку з тим, що страхове відшкодування до теперішнього часу ОСОБА_5 «Київський страховий дім» не виплачено, чим порушено його права, просить стягнути з відповідача 100000 гривень страхового відшкодування за шкоду, заподіяну його майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в ньому, та просили задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_5 «Київський страховий дім» будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 1 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_2, 2007 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ № 446937.

Відповідно до постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року у справі №607/15386/17, з урахуванням постанови судді від 05 лютого 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП за те, що він 10 жовтня 2017 року о 13.10 год. керуючи автомобілем НОМЕР_4, виїжджав з двору будинку №39 по просп. Злуки в м. Тернополі, при цьому не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпеці свого руху, та здійснивши поворот ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по просп. Злуки в напрямку до вул. Лозовецької, чим допустив зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно поліса №АК/2237264 ОСОБА_5 «Київський страховий дім» від 12 березня 2017 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_3 на протязі періоду часу з 12.03.2017 року по 11.03.2018 року застрахована за шкоду заподіяну майну на суму 100000 гривень, розмір франшизи нуль гривень.

ОСОБА_1 звернувся із заявою до ОСОБА_5 «Київський страховий дім» про виплату страхового відшкодування, однак відповіді не надходило.

29 квітня 2018 року адвокатом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, було подано запит до страхової компанії ОСОБА_5 «Київський страховий дім» про надання інформації щодо вирішення заяви, яку подав ОСОБА_1 про страхове відшкодування, на яку відповіді також не отримано.

11 травня 2018 року ОСОБА_1 у звязку із неотриманням відповіді від ОСОБА_5 «Київський страховий дім» на його заяву про виплату страхового відшкодування звернувся із скаргою до Моторного (транспортного) бюро України, у якій просив провести перевірку в частині дотримання страхового законодавства, вжити заходів впливу до ОСОБА_5 «Київський страховий дім» з питань виплати страхового відшкодування та надати відповідні розпорядження ОСОБА_5 «Київський страховий дім» щодо порушень усунення законодавства.

06 липня 2018 року ОСОБА_1 у звязку із неотриманням відповіді на його заяву та запит його представника про вирішення заяви про виплату страхового відшкодування звернувся із скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг згідно якої просить провести перевірку в частині дотримання страхового законодавства, вжити заходи впливу до ОСОБА_5 «Київський страховий дім» з питань виплати страхового відшкодування та надати відповідні розпорядження ОСОБА_5 «Київський страховий дім» щодо усунень порушень законодавства.

Однак, станом на час розгляду справи жодної відповіді позивачу та його представнику не надійшло, сума страхового відшкодування не виплачена.

Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_6 за № 2242/17 експертного автотоварознавчого дослідження по заяві ОСОБА_1 автомобіля TOYOTA CAMRY р.н.з. ВО 3993 ВІ від 20 листопада 2017 року встановлено, що вартість необхідного відновлювального ремонту, яка становить 443670,64 гривень, значно перевищує ринкову вартість ідентичного КТЗ, розмитненого та зареєстрованого в Україні, по його стану на момент пошкодження ДТП, яка визначена рівною 310000 гривень. Якщо вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля дорівнює або перевищує його ж ринкову вартість без урахування цих пошкоджень, то відновлювати такий КТЗ економічно недоцільно та матеріальний збиток заподіяний його власнику приймається в розмірі ринкової вартості цього автомобіля. Таким чином, вартість матеріальних збитків завданих власнику колісного транспортного засобу TOYOTA CAMRY 3.5 р.н.з. ВО 3993 ВІ, після ДТП, яка мала місце 10 жовтня 2017 року станом на момент проведення дослідження становить 310000 гривень.

Як вбачається із висновку № 2306/18 (2242/17) додаткового експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта ОСОБА_6 від 29 жовтня 2018 року, вартість колісного транспортного засобу TOYOTA CAMRY 3.5 р.н.з. ВО 3993 ВІ, після ДТП, яка мала місце 10 жовтня 2017 року, за результатами проведеного огляду 16 жовтня 2017 року на дату ДТП становить 33913,09 гривень.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Як встановлено судом, внаслідок ДТП, яке сталося 10 жовтня 2017 року в 13 год. 10 хв. в м. Тернополі по просп. Злуки, між транспортним засобом «CHERY EASTER» р.н. НОМЕР_6 та автомобілем НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_1, було пошкоджено транспортний засіб позивача «ТOYOTA CAMRY» р.н. НОМЕР_3.

Відповідно до постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року у справі №607/15386/17 встановлено вину ОСОБА_3 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, а саме встановлено, що він 10 жовтня 2017 року о 13.10 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджав з двору будинку №39 по просп. Злуки в м. Тернополі, при цьому не стежив за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпеці свого руху, та здійснивши поворот ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по просп. Злуки в напрямку до вул. Лозовецької, чим допустив зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В силу частини шостої ст. 82 ЦПК України, вказана постанова є обовязковою для суду що розглядає правові наслідки дій особи в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюються відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямовуються на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У відповідності до п. 1.1 ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальники - це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиком договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Потерпілими, згідно п.1.3 ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є юридичні та фізичні особи, життю здоровю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу.

Пунктом 1.7 ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що забезпечений транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 «Київський страховий дім» було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АК/2237264), терміном дії з 12.03.2017р. по 11.03.2018 року, яким застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «CHERY EASTAR», реєстраційний номер НОМЕР_6.

За вказаним полісом страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоровю, становить 200000 грн., за шкоду, заподіяну майну 100000 грн.

Згідно положень п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до статті 21 Закону №1961-IY на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

У відповідності до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

За вимогами статті 20 Закону України «Про страхування», ч. 2 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику.

Таким чином, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, розмір матеріальних збитків завданих власнику транспортного засобу TOYOTA CAMRY р.н. НОМЕР_8 становить 310000,00 грн., що становить вартість транспортного засобу до ДТП.

Водночас, із змісту статті 30 Закону вбачається, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо транспортної пригоди. В такому випадку. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Враховуючи те, що із висновку експерта вбачається, що вартість ремонту транспортного засобу перевищує його вартість до ДТП, а тому позивачу відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Вартість транспортного засобу до ДТП становить 310000 грн., після ДТП - 33913,09 гривень. Таким чином, ОСОБА_1 має право на відшкодування шкоди в розмірі 310000 33913,09 гривень, що становить 276086,91 грн.

Враховуючи, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну встановлений в розмірі 100000 грн. на одного потерпілого, суд приходить до висновку, що позивач має право на страхове відшкодування в межах даного ліміту.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування (п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не зявився та не представив суду будь-яких доказів на спростовування доводів позивача. Окрім того, відповідачем не надано до суду жодних доказів щодо прийняття вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування позивачу, суду не представлено відповідачем відзиву на даний позов та заперечень щодо заявлених позивачем сум страхового відшкодування.

Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим доказам, враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода 10 жовтня 2017 року відбулася з вини ОСОБА_3, якого визнано винним постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ОСОБА_5 «Київський страховий дім», беручи до уваги, що вартість матеріальних збитків автомобіля позивача оцінюється в розмірі 310000 гривень, а також те, що позивач та його представник з врахуванням ліміту відповідальності страховика щодо шкоди, заподіяної майну на одного потерпілого згідно полісу № АК/2237264, зверталися до ОСОБА_5 «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування, але, як вбачається із матеріалів справи, відповіді про відмову у прийнятті рішення про виплату стахового відшкодування не надано та кошти станом на даний час страховиком не виплачено, тому вимога про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 100000 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_5 «Київський страховий дім» на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 1000 грн.

Окрім того, з відповідача підлягають стягненню вартість послуг судового експерта в розмірі 2500 гривень за проведення автотоварознавчого дослідження з метою визначення вартості майнової шкоди, завданої позивачу як власнику автомобіля, за наслідками якого складено висновок № 2242/17 від 20 листопада 2017 року, оскільки вказані витрати за змістом ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.22 ЦК України та з урахуванням фактичних обставин у справі є понесеними позивачем збитками витратами, які позивач змушений був понести для відновлення свого порушеного права, а саме задля забезпечення виплати йому страхового відшкодування, спонукання відповідача до виконання його деліктного зобовязання, а також з метою доведення вартості завданої йому майнової шкоди.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 351-355 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України «Про стахування», суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 ОСОБА_1 (вул. У. Самчука, 34А, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9) до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (вул. Артема, 37-41, м. Київ, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 (просп. Злуки, 39/49, м. Тернопіль), про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 100000 (сто тисяч) гривень страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) гривень понесених судових витрат та 2500 (дві тисячі пятсот) гривень за проведення автотоварознавчої експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду виготовлено 05 листопада 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_4