Справа № 561/882/18
РІШЕННЯ

іменем України

03 жовтня 2018 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

при секретарі судового засідання Расевич Г. І.,

за участю:

представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Зарічненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що з 20 травня 2005 року перебувала з відповідачем у шлюбі. 03 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 на утримання якого рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року у справі № 561-866/14-ц стягнуто аліменти з відповідача у розмірі 400,00 гривень щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка вважає розмір аліментів, визначений рішенням суду недостатнім для забезпечення дитини матеріально, зазначає, що їхній спільний з відповідачем син ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства, постійно проходить лікування амбулаторно та стаціонарно в медичних закладах на, що необхідні значні матеріальні кошти. Матеріальний стан погіршився, оскільки вона на даний час не працює її матеріальне становище погіршилось у зв'язку з чим не може забезпечити сина усім необхідним та відповідно просить змінити розмір аліментів, який визначений попереднім рішенням суду у справі № 561/866/14-ц та стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 12 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні прозивачка була представлена представником ОСОБА_1, який позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що оскільки витрати на утримання та лікування дитини з віком зростають розмір сплачуваних відповідачем аліментів з відповідача повинен бути збільшеним до 1500,00 гривень.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, вказав, що не має змоги сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі, оскільки ніде не працює, має на утриманні дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, якому є батьком. Проживає у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7, яка є матір'ю ОСОБА_6 та яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 річного віку з 15 грудня 2015 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року вирішено стягувати щомісячно, починаючи з 11 вересня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 400 (чотириста) гривень 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим Кутинською сільською радою Зарічненського району Рівненської області 12 вересня 2005 року підтверджено народження ОСОБА_4, батьками якого є сторони у справі. Як встановлено у судовому засіданні дитина проживає разом з позивачкою. Судом також встановлено, що станом на час розгляду справи, дитина не досягла повноліття. Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2014 року у справі 561/748/14-ц шлюб між сторонами розірвано.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно позовної заяви вбачається, що розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дитини матеріально, а тому позивачка просить збільшити його розмір до 1500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини.

Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто при вирішенні справи повинно враховуватись зазначені критерії.

Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивачка вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, яка є інвалідом з дитинства з діагнозом вроджений іхтіоз, іхтіозіформна ерітродермія, атопічний дерматит, розповсюджена форма, що підтверджується записами зробленими в медичній картці амбулаторного хворого № 1259 на імя ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, та висновком ЛКК №45 від 17 травня 2017 року, корінцем медичного висновку № 29 про дитину інваліда віком до 18 років від 22 травня 2017 року Крім цього в сина виявлено хворобу міопію ( порушення зору). Дитина постійно проходить лікування амбулаторно та стаціонарно в медичних закладах на, що необхідні значні матеріальні кошти.

Також позивачка у позовні заяві вказує, що на даний час перебуває у новому шлюбі та виховує дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, на думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина об'єктивно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері.

За змістом ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Враховуючи вище наведене, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а сума стягуваних з відповідача аліментів повинна становити 1 200,00 грн. щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно, визначаючи розмір аліментів судом враховано важке матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вирішуючи питання про час з якого повинні бути присуджені аліменти суд враховує, що з 24 жовтня 2014 року аліменти на утримання ОСОБА_4 сплачувались за рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області у справі № 561/866/14-ц, яке є обов'язковим до виконання згідно ст. 18 ЦПК України. Відповідно вимога про збільшення розміру аліментів та стягнення їх з дати подання позовної заяви до суду є безпідставною та такою, що не ґрунтується на законі і відповідно задоволенню не підлягає. Як роз'яснено у ч. 1. 4 п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 563 гривні 84 коп. (704,80 х (1200,00/1500,00)=563,84) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 180-183, 191, 192 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які стягуються на підставі рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року у справі № 561/866/14-ц в розмірі 400 гривень 00 копійок дитину, та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, проживаючої за адресою АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого нею судового збору у розмірі 563 (п'ятсот шістдесят три) грн 84 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Зарічненський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. В. Дідик