Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2018 Справа №607/13559/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Грицака Р.М. за участі секретаря с/з Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_5, після яких залишилось спадкове майно до числа якого входить житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батьків та вступив у фактичне володіння та управління будинком, проте постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. від 12 липня 2018 року за № 1917/02-14, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказаний будинок. Оскільки він не може отримати в нотаріуса правовстановлюючі документи на успадковане майно, просить визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 97,2 кв. м, житловою площею 61,4 кв. м з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити. Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи: Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області та його батьками є ОСОБА_5 - батько та ОСОБА_4 - мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Баворівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

ОСОБА_2 з 12.05.1989 року зареєстрований та проживає в с. Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області, про що свідчить відмітка у паспорті позивача.

Згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30.05.1991 р., виданого на підставі рішення виконкому Настасівської сільської Ради народних депутатів № 76 від 26.04.1991 р., цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4. Державна реєстрація права власності на вказаний будинок проведена 30.11.2001 року за ОСОБА_4.

Згідно інформаційних довідок Тернопільського госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №74 від 21.01.2017 року та №239 від 26.02.2018 р. за матеріалами бюро станом на 01.01.2013р житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4, державна реєстрації права власності за ОСОБА_2 не проведена.

Згідно технічного паспорта виготовленого 27.01.2017 року Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації, житловий будинок який розташований в АДРЕСА_1 має загальну площу 97,2 кв. м, житлову площею 61,4 кв. м.

Відповідно до вимог ст. 120 ЦК УРСР, в редакції, що діяла на момент набуття вказаного майна колгоспного двору у власність, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

У відповідності до ст. 112 ЦК УРСР, в редакції, що діяла на момент набуття вказаного майна колгоспного двору у власність, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Згідно вимог ст. 120 ЦК УРСР, в редакції, що діяла на момент набуття вказаного майна колгоспного двору у власність, володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Відповідно, враховуючи вимоги законодавства, чинного на момент виникнення правовідносин, пов'язаних із набуттям у власність колгоспного двору вказаного майна, та діючого законодавства, котрим регулюються цивільно-правові відносини, жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як членам колгоспного двору. При цьому таке право спільної сумісної власності набуто та зареєстровано ними в порядку, передбаченому чинним на момент набуття майна законодавством.

ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2.

ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Білоскірка Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

За умовами ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст. 1268 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час її смерті, тому, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті матері.

ОСОБА_2 звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право власності за законом після смерті матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та смерті батька - ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. від 12 липня 2018 року за № 1917/02-14, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на дане майно за спадкодавцями ОСОБА_4, ОСОБА_5 Згідно даної постанови нотаріуса у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №344/2016 року, після смерті гр. ОСОБА_4, за заявою сина померлої - ОСОБА_2, про прийняття спадщини законом № 785 від 19 липня 2016 року та за заявою чоловіка померлої гр. ОСОБА_5, про відмову від прийняття спадщини в користь гр. ОСОБА_2 № 784 від 19 липня 2016 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Після смерті гр. ОСОБА_5, заведена спадкова справа за № 93/2018 року, за заявою сина померлого ОСОБА_2, про прийняття спадщини за законом № 250 від 26 лютого 18 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Відповідно до статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті 29.06.2016 року своєї матері ОСОБА_4, а саме ? частку житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, а також прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_5, до якої входить ? частка вищевказаного будинковолодіння, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на дане майно за спадкодавцями ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 97,2 кв. м, житловою площею 61,4 кв. м з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 82, 206, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1) до Великогаївської сільської ради Тернопільського району (місце знаходження с.Великі Гаї, вул.Галицька,47, Тернопільського району), третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора (місце знаходження м.Тернопіль,вул.Котляревського,27) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 97,2 кв. м, житловою площею 61,4 кв. м з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частиною 2 ст. 354 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року.

Головуючий Р.М. Грицак