08.10.2018
Справа № 642/3668/18
Провадження № 4-с/642/29/18
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Вікторова В. В.

за участю секретаря Лозоватої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій та рішення, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій та рішення, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначено, що 19 лютого 2018 року Ленінським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 635/402/17 на виконання рішення від 17.01.2018 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. 16 липня 2018 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з посиланням на п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначену постанову заявник вважає незаконною, а дії державного виконавця неправомірними, оскільки державний виконавець не перевірив стан виконання рішення, своєю постановою про закриття виконавчого провадження порушив його права та вимоги законодавства.

10 вересня 2018 року до суду надійшли заперечення державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4, в яких просить відмовити у задоволенні скарги (а.с. 29-38).

28 вересня 2018 року заявник ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзив (а.с. 45-49).

02 жовтня 2018 року старший державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 надав суду додаткові письмові заперечення (а.с. 51-53).

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання 03.10.2018 не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Надав суду заяву, у якій просив розглядати скаргу у його відсутність та зазначив, що скаргу підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити (а.с. 55).

Державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 до судового засідання 03.10.2018 не з'явився. Надав суду письмові заперечення, у яких просив проводити судове засідання без його участі та відмовити у задоволенні скарги.

ОСОБА_2 до судового засідання 03.10.2018 також не зявилася. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі (а.с. 27, 43).

Суд, дослідивши матеріали скарги, письмові заперечення вважає що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17.01.2018 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з дочкою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та участі у її вихованні. Встановлено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час з відвідуванням місця проживання батька без присутності матері: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10 год. 00 хвил. до 18 год. 00 хвил, щосереди з 18 год.00 хвил. до 20 год.00 хвил., три тижні під час літніх канікул, 1/2 частину зимових канікул, за згодою дитини (а.с. 12-14).

19 лютого 2018 року Ленінським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 635/402/17 (а.с. 4).

На виконання вищезазначеного виконавчого листа 13 березня 2018 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_6 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55967611.

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця встановлено строк для самостійного виконання рішення суду 10 (десять) робочих днів.

Однак, боржник відмовилася добровільно виконувати рішення Ленінського районного суду м. Харкова по справі № 635/402/17, що підтверджується актом державного виконавця від 05 травня 2018 року (а.с. 6).

Крім того, 14 червня 2018 року було винесено ОСОБА_2 вимогу виконавця, якою вимагалося виконати рішення Ленінського районного суду м. Харкова по справі № 635/402/17 від 17 січня 2018 року про встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначивши час з відвідуванням батька без матері: 1, 3 субота та 2, 4 неділя місяця з 10.00 до 18.00, щосереди з 18.00 до 20.00, три тижні під час літніх канікул, ? частину зимових канікул, за згодою дитини, за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено строк виконання рішення суду до 02 липня 2018 року (а.с. 7).

Таким чином, перевірка виконання рішення відповідно до вимоги виконавця мала відбутися 02 липня 2018 року о 19.00 за адресою: АДРЕСА_2. Однак, в цей день рішення Ленінського районного суду м. Харкова по справі № 635/402/17 від 17 січня 2018 року виконане не було, а старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 не зявився 02 липня 2018 року о 19.00 за адресою: АДРЕСА_2 для перевірки виконання рішення суду та вимоги виконавця.

07 та 08 липня 2018 року заявником були складені акти в присутності свідків про перешкоджання ОСОБА_2 у спілкуванні його з дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 9).

Суд вважає складені заявником акти у присутності свідків належним доказом та не приймає до уваги посилання державного виконавця стосовно того, що ОСОБА_1 не повноважний складати акти та збирати докази, оскільки це не суперечить Закону.

11 липня 2018 року ОСОБА_1 повідомив про вищевказаний факт старшому державному виконавцю Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 шляхом подачі заяви через канцелярію (а.с. 11).

16 липня 2018 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 5).

Вищевказану постанову про закінчення виконавчого провадження заявник вважає незаконною, а дії державного виконавця неправомірними.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування. Підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При винесенні постанови від 16 липня 2018 року про закінчення виконавчого провадження старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 керувався п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 1 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною шостої статті 26 цього Закону перевірка виконання рішення.

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець при виконанні рішень судів (інших органів) здійснює необхідні примусові заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, за змістом вказаних норм закону, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частиною 2 статті 26 ч. 4 п. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець не пізніше наступного дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до вимог ч. 1 державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом.

На підставі викладеного, судом встановлено, що рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2018 року по справі № 635/402/17 не виконувалось, про що державним виконавцем складався відповідний акт та виносилась вимога ОСОБА_2, а також складались відповідні акти заявника ОСОБА_1 Однак, старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 вирішив в подальшому закрити виконавче провадження, яке повинно виконуватись до повноліття дитини.

Суд враховує також, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (стаття 141 СК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні,

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.У рішенні Ленінського суду м. Харкова по справі №635/402/17 вказано: Судом достовірно встановлено, що дитина має потребу у спілкуванні з батьком, вона радіє зустрічам з ним. Та обставина, що вона іноді не бажає йти до батька пояснюється складними стосунками між батьками дитини. Порядок участі позивача у вихованні дитини, визначений органом опіки та піклування, враховує режим дня дитини, не порушує прав сторін, та відповідає інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, від 07 грудня 2006 року).

Згідно із частиною третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого обєднання сімї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.

Так, державний виконавець у запереченнях, наданих додатково, просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 з підстав того, що 14.09.2018 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 55967611. Однак, з огляду на вимоги ст.ст. 81, 83 ЦПК України, державним виконавцем в підтвердження викладеного у запереченнях не надано суду копії даної постанови та на момент постановлення ухвали суду матеріали справи не містять даних доказів.

Відповідно вимог ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору.

Враховуючи викладене суд вважає, що скарга ОСОБА_1 є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 76-83, 258-261, 263-265,447-451 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій та рішення, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 16 липня 2018 р.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження від 16 липня 2018 р.

Зобовязати старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 поновити виконавче провадження щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова по справі №635/402/17 та виконувати дане рішення до повноліття ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст ухвали складено 08 жовтня 2018 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Вікторов