Справа № 226/2690/18

Справа № 226/2690/18
Провадження № 2-о/226/268/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Мирнограді Донецької області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особа: Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2, про встановлення факту народження особи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження особи, в обґрунтування якої вказала, що 13.07.2018 її донька ОСОБА_2, перебуваючи на тимчасово не підконтрольній Україні території у м.Донецьку, народила у Калінінській установі «Центральна міська клінічна лікарня № 9 м.Донецька» хлопчика на імя Лев, про що вказаним медичним закладом було видано медичне свідоцтво про народження дитини № 333 від 13.07.2018. Вона бажає зареєструвати народження дитини в Україні та отримати відповідне свідоцтва українського зразка. При зверненні до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження її онуки через відсутність документів, які є підставою для такої реєстрації, оскільки надані нею документи видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою державної реєстрації народження дитини заявник просить суд встановити факт народження у її доньки 13.07.2018 у місті Донецку дитини чоловічої статі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та пояснила, що її донька ОСОБА_2 народила дитину вперше, не перебуваючи у шлюбі. Зараз дитині три місяці.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, заперечень проти заяви та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надали.

Заслухавши ОСОБА_1, дослідивши докази по справі, допитавши свідків, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження.

Згідно паспорту громадянина України серії ВС № 237974, виданого на імя ОСОБА_1, заявник зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно паспорту громадянина України серії ВК № 227088, виданого на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, остання зареєстрована у Пролетарському районі м.Донецька.

Відповідно до медичного свідоцтва про народження від 13.07.2018 № 333 комунального закладу «Центральна міська клінічна лікарня № 9 міста Донецька» Донецької Народної Республіки ОСОБА_2 13.07.2018 о 18.50 год. народила хлопчика вагою 3100 г.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що заявник є його дружиною,

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив факт народження 13.07.2018 у його єдиного доньки ОСОБА_2 сина ОСОБА_4 в м.Донецьку, де його донька постійно мешкає. При цьому вказав, що ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала і не перебуває, він особисто забирав дитину з лікарні.

На звернення ОСОБА_1 Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області своїм листом від 09.10.2018 відмовив заявнику у державній реєстрації народження 13.07.2018 у місті Донецьку дитини чоловічої статі, оскільки подане нею медичне свідоцтво про народження № 333 від 13.07.2018, видане комунальним закладом «Центральна міська клінічна лікарня № 9 міста Донецька», не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 за № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Відповідно до листів Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області від 09.10.2018 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про шлюб ОСОБА_2 та про народження 13.07.2018 дитини чоловічої статі, матірю якої є ОСОБА_2, не виявлено.

За приписами ч.2 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Відповідно до ч.4 ст.13 вказаного Закону, п.2 гл.1 розд.П Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно за ч.1 ст.125 СК України якщо батько та мати дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини.

За правилами ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.

Відповідно до ч.1 п.7 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв; евакуації працівників; вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції на роботу в іншу місцевість.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 місто Донецьк є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, у звязку з чим їх зобовязано переміститися в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі.

Згідно за наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на контрольовану територію.

Медична установа, якою було видане медичне свідоцтво про народження дитини у ОСОБА_2, не була переміщена на територію, яка контролюється органами державної влади України, отже надане суду медичне свідоцтво про народження дитини у ОСОБА_2, не може бути визнане належним доказом, оскільки виданий органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства. До того ж, як зазначено вище, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про народження 13.07.2018 у заявника дитини відсутній.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у ОСОБА_1 відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту народження у її доньки 13.07.2018 дитини.

Надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Тому суд, як виняток, бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території, та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі.

Відповідно до п.1 ст.7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

На підставі показів свідків, інших письмових доказів суд приходить до висновку про доведеність факту народження 13.07.2018 у ОСОБА_2, яка не перебуває у шлюбі, сина у м.Донецьку, у звязку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлення даного факту необхідне заявнику для юридичного визначення народження дитини.

На підставі ст.ст.125, 135 СК України, ст.49 ЦК України, законів України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014, постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, місце проживання якої: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, заінтересовані особа: Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, місцезнаходження якого: вул.Соборна, 7, м.Мирноград Донецької області, , ОСОБА_2, місце проживання якої: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, про встановлення факту народження особи, задовольнити.

Встановити факт народження 13 липня 2018 року у місті Донецьку дитини чоловічої статі у громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складання повного рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 09.10.2018.

Суддя Ж.Є.Редько