УХВАЛА

12 вересня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

з участю секретаря Потаніної О.О.,

представника відповідача ОСОБА_1,

представників

третьої особи ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до Державного реєстратора Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ОСОБА_5, ОСОБА_6, , ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, з участю третьої особи приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 про скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним договору дарування,

встановив:

12 вересня 2018 року до суду представником відповідача ОСОБА_4 було подано зустрічну позовну заяву до відповідачів, яку обґрунтовує тим, що ї на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. О.Кошевого 31/2 в м. Хмельницькому, загальною площею 11,8 кв.м. Питання законності реконструкції підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 5 липня 2018 року. Рішенням державного реєстратора ОСОБА_5 від 27 грудня 2016 року №33213832 за ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на ? житлового будинку 31/1. З договору дарування від 27 грудня 2016 року вбачається, що рішенням державного реєстратор ОСОБА_5 від 27 грудня 2016 року було зареєстровано право власності на ? частину у житловому будинку №31/1 по вул. О.Кошевого в м. Хмельницькому за ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_9 Згідно ухвали про затвердження мирової угоди ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7 виділено в натурі рівні частки житлового будинку. Відповідно до ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором не було перевірено належність відповідачам земельної ділянки під приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3 та присвоєння їй кадастрового номеру, оскільки відповідна земельна ділянка перебуває в комунальній власності, а ОСОБА_4 згоди на добудову не надавала. ОСОБА_4 звернулася за виготовленням висновку спеціаліста щодо відповідності поверхового плану у технічному паспорті позивача за первинним позовом, оскільки у ньому не відображено самочинно збудоване приміщення, яке прилягає до стіни житлового будинку ОСОБА_4 З огляду на викладене, державний реєстратор повинен був прийняти рішення про відмову у державній реєстрації. Оскільки державну реєстрацію проведено з порушення вимог закону, ОСОБА_4 просить визнати недійсним договір дарування.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Представники третьої особи в судовому засіданні при вирішенні питання про прийняття зустрічної позовної заяви поклалися на думку суду.

Суд, вивчивши подану зустрічну заяву на предмет її відповідності за формою та змістом вимогам ст.ст.175, 177, 194 ЦПК України, вважає, що у прийнятті зустрічної заяви слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Так за первісним позовом предметом позову є оспорювання дій державної реєстратора щодо реєстрації права власності та усунення права користування майном шляхом знесення самочинної двоповерхової побудова у вигляді реконструкції існуючої квартири ОСОБА_4 без згоди ОСОБА_6, загальною площею 119,8 кв.м., яка прилягає до стіни будинку позивача, чим було порушено вимоги ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та позбавляє можливості для обслуговування стіни та виконання будь-яких дій, що стосуються догляду чи покращення стану конструктивних елементів. Згідно мирової угоди затвердженої ухвалою Хмельницького міськрайонного суду 25 серпня 2016 року у справі №686/10996/16-ц у ОСОБА_4 виникло право власності на житловий будинок №31/2 по вул. О.Кошового в м. Хмельницькому. Технічний паспорт на житловий будинок, який виготовлений 24 липня 2017 року містить відомості, що загальна площа будинку становить 119,8 кв.м., житлова площа 60,8 кв.м. В дійсності ОСОБА_4 належала квартира №3 в одноповерховому будинку площею 36,3 кв.м.

За зустрічним позовом ОСОБА_4 просить захистити її право яке повязано із порушенням реєстрації права власності за ОСОБА_6 на житловий будинок №31/1 та наявності у ньому самочинного будівництва, що прилягає до стіни будинку позивача, самовільним захопленням земельної ділянки комунальної власності, помилками у площі будинку, оспорювання договору дарування.

Враховуючи, що підстави та предмет позову, а також субєктний склад сторін у первісній позовній заяві та зустрічній є різними суд вважає, що їх спільний розгляд є недоцільним та може істотно ускладнити розгляд первісного позову, а тому в прийнятті зустрічної позовної заяви слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог ч.ч.1,2 ст.193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику, а її копія долучається до матеріалів справи.

Суд, вражає за необхідне розяснити ОСОБА_4, що вона вправі звернутися із заявленими вимогами шляхом предявлення окремого позову.

Керуючись ст.ст.175, 177, 193, 194, 260, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до Державного реєстратора Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ОСОБА_5, ОСОБА_6, , ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про скасування рішення державного реєстратора та визнання недійсним договору дарування повернути ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: