ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Фастівтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, 3% річних та інфляційних нарахувань, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, 3% річних та інфляційних нарахувань, мотивуючи вимоги тим, відповідно до Статуту КП «Фастівтепломережа» (далі - позивач), затвердженого рішенням Фастівською міською радою №28-XIV-VI від 12.04.2012, позивач постачає теплову енергію шляхом надання послуг з постачання централізованого опалення населенню міста Фастів. ОСОБА_1 (далі- відповідач) є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються КП «Фастівтепломережа» на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення №1748А від 26.10.2009. На виконання умов Договору відповідачу відкрито особовий рахунок №8154-0 для здійснення розрахунків за спожиті послуги з централізованого опалення. Оскільки від відповідача не надходило заяви про розірвання Договору та відключення від мережі централізованого опалення, він є таким, що пролонгований на поточний рік, а отже КП «Фастівтепломережа» забезпечує послуги з централізованого опалення квартири відповідача, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачу послуги з централізованого опалення, однак відповідач не виконує свого обов'язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого станом на липень 2018 року за ним утворилась заборгованість за спожиті послуги в розмірі 3441,33 грн згідно розрахункового листа абонента. Також позивач зазначає, що окрім суми основної заборгованості відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача за період з жовтня 2013 року по липень 2018 року 3% річних за порушення грошового зобов'язання в розмірі 364,63 грн та 1695,64 грн, на які збільшився борг за рахунок інфляційних процесів відповідно до розрахункової відомості.

На підставі зазначеного просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість в загальному розмірі 11502,26 грн, а також судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Ухвалою від 21.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання без виклику сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Статуту КП «Фастівтепломережа», затвердженого рішення Фастівської міської ради Київської області №28-XIV-VI від 19.04.2012, позивач постачає теплову енергію шляхом надання послуг з постачання централізованого опалення населенню міста Фастів, що підтверджується копією статуту КП «Фастівтепломережа», витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.13-18/.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Цивільним Кодексом України та спеціальним законодавством: Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, в даному випадку Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.Аналогічна позиція щодо оплати фактично наданих послуг за відсутності договору викладена ВСУ і у постанові від 30 листопада 2016 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/63427686).

Згідно розрахункового листа, у абонента ОСОБА_1 утворилась заборгованості за надані спожиті послуги централізованого теплопостачання з урахуванням суми основного боргу станом на липень 2018 року в розмірі 9441,99 грн.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що послуги за спірний період не надавались.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України.

Згідно ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На існуючу за абонентом ОСОБА_1 заборгованістю за надані спожиті послуги централізованого теплопостачання в розмірі 9441,99 грн нараховано за період з жовтня 2013 року по липень 2018 року 364,63 грн - 3% річних за порушення грошового зобов'язання та 1695,64 грн, на які збільшився борг за рахунок інфляційних процесів /а.с.8-12/.

Нарахування 3 % річних та інфляційних втрат відповідає положенням ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів на спростування поданого позивачем розрахунку заборгованості за надані спожиті послуги централізованого теплопостачання відповідачем не надано.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що обставини, викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог є достовірними, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1762,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 64, 66-68 ЖК України, ст. ст. 525-526, 625 ЦК України та статтями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Фастівтепломережа» (, місцезнаходження Київська область, м. Фастів, вул. Семена Палія, 9) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_1, виданий Васильківським МРВ ГУ МВС України в Київській області 10.06.2003) про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, 3% річних та інфляційних нарахувань - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Фастівтепломережа» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 9441,99 грн - основного боргу, 364,63 грн - 3% річних, 1695,64 грн - збільшення суми боргу внаслідок інфляційних процесів за період з жовтня 2013 року по липень 2018 року, що разом становить: 11502,26 грн (одинадцять тисяч п'ятсот дві гривні 26 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Фастівтепломережа»судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Є.Ю. Чернишова