Справа № 146/1545/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" листопада 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.

з участю секретаря Сідак Н.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Томашпільська селищна рада Томашпільського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 25 по вул. Лесі Українки, в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Позов обґрунтовано наступним.

Позивач є власником житлового будинку, що розташований по вул. Лесі Українки, буд № 25 в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Позивач вказує, що крім нього та його дружини в будинку зареєстрований його син ОСОБА_2, який одружився та виїхав за місцем проживання дружини і не має змоги приїхати і знятися з реєстраційного обліку.

Позивач вказує, що він сплачує комунальні послуги та інші платежі, які залежать від кількості осіб, місце яких зареєстровано в будинку.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 18 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 5 листопада 2018 року на 13-10 годину.

01 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує.

Від представника третьої особи Томашпільської селищної ради надійшла заява, в якій останній просить справу слухати без його участі, позов визнає.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.211 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність ї достовірність показань, сприяючи всебічному й повному зясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є житловий будинок № 25, що розташований по вул. Лесі Українки в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Даний будинок належить позивачу ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 листопада 2013 року (а.с.7).

Відповідно до довідки Томашпільської селищної ради № 203 від 5 жовтня 2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за даною адресою, але не проживає з червня 2015 року (а.с.10).

Дані відомості підтверджуються і копією будинкової книги (а.с.8).

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власним майном.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно вимог ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивачем ОСОБА_1 доведено і підтверджено належними доказами, що відповідач ОСОБА_2 вибув з будинку № 25 по вул. Лесі Українки в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області на інше постійне місце проживання, на день розгляду справи в даному будинку не проживає понад один рік, а тому втратив право користування будинком позивача.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад 6 місяців, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду з позовом про визнання особи такою, що тратила право користування житловий будинком, є обґрунтованим, відтак така вимога підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з квитанції Ощадбанк № 16 від 09 жовтня 2018 року, позивачем ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 704 гривень 80 коп.

Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 копійок.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст. ст.2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 141, 142, 200, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Томашпільська селищна рада Томашпільського району Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 25 по провулку Лесі Українки в смт Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителю ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1 з державного бюджету 352 грн. 40 коп (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок) сплаченого ним судового збору згідно квитанції Ощадбанк № 16 від 09 жовтня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3