№336/4621/18
пр.№ 2/336/2479/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркова В.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 11.08.2018 засобами поштового звязку звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

За змістом позову, сторони перебувають у фактичних шлюбних відносинах. 09.03.2018 у них народився син ОСОБА_3, при цьому, в свідоцтві про народження міститься запис про ОСОБА_2, як батька дитини. Дитина мешкає з позивачкою, перебуває на її утриманні, потребує матеріальної підтримки від батька. Відповідач нерегулярно та в недостатньому обсязі надає допомогу на утримання дитини.

З підстав, передбачених ст. ст. 180, 181, 183 СК України, позивач просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було.

Позивачка згідно з заявою (вх.№ 24305 від 10.10.2018 року), просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 278 ЦПК України, до матеріалів справи відзиву на позовну заяву не подав. 10.10.2018 до матеріалів справи надійшла заява ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності, за її змістом проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку із розглядом справи судом за відсутності її учасників, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як передбачено ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 суд за наявності законних підстав приймає визнання позову відповідачем, тому ухвалює рішення про його задоволення, оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ЖС №358612, видане Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 28.03.2018), який мешкає з позивачкою, що визнається відповідачем, перебуває на її утриманні.

Позов до суду предявлено позивачкою 11.08.2018, що підтверджується штампом на поштовому конверті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 забезпечує дитину самостійно, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у звязку із чим потребує матеріальної допомоги, перебуває у важкому матеріальному становищі.

Відповідач має можливість сплачувати аліменти, стягнень за іншими виконавчими документами з нього не провадиться. Відповідач добровільно нерегулярно надає кошти на утримання дитини.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходить з таких норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, як передбачено ч. 2. ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі наведеного, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, з 11.08.2018 до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 грн., від сплати яких позивач звільнена.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 12-13, 76-82, 89, 141, 206, 229, 245, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 275, 278-279, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 СК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_2, інша відома адреса: Запорізька область, Вільнянський район, с.Гасанівка, вул. Авраменка, буд. 7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 11.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: В.П. Суркова