Справа № 275/999/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року смт Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

за участю: позивачів- Басалкевич В.В., ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_1 до комунального підприємства "Брусилівської районна аптека № 13" Брусилівської селищної ради, Брусилівської районної ради Житомирської області, Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання приміщення житловим та визнання права власності на житлову площу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8, ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до комунального підприємства "Брусилівської районна аптека № 13" Брусилівської селищної ради, Брусилівської районної ради Житомирської області, Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання приміщення житловим та визнання права власності на житлову площу.

Позовні вимоги позивачі обгрунтували тим, що 12.09.1979 року ОСОБА_8 було направлено на роботу завідувачем аптеки № 13 в селі Брусилів Коростишівського району Житомирської області, яка в подальшому неодноразово змінювала назву та адресу, та на теперішній час іменується комунальним підприємством "Брусилівська районна аптека № 13 ", із місцезнаходженням вул. Митрополіта Іларіона, 13 в смт. Брусилів.

Під час будівництва приміщення аптеки, яке розташовано по вул. М. Іларіона, буд. 13 (попередні адреси: вул. Огієнка, 14, вул. 1-травня ,14 ) в смт Брусилів , відповідно до будівельного паспорту була передбачена 3-х кімнатна квартира загальною площею 83,81 кв.м для завідуючого аптекою.

Згідно діючого на той час законодавства ( п. 4.1 розділу І Інструкції «Про порядок забезпечення безплатними квартирами з опаленням і освітленням педагогічних працівників, медичних, ветеринарних, культурно-просвітницьких працівників і кіномеханіків»№ 10-7 від 21.09. 1988 року, затвердженої Мінфіном УРСР, Міносвіти УРСР, Мінздоров"я УРСР, Мінкультури УРСР, Держагропром УРСР та п. 13 Переліку, що затверджений постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 p. № 37) , про обов'язкове надання житла медичним та фармацевтичним працівникам, які працюють на селі, ОСОБА_8 було видано ордер на жиле приміщення № 32 від 23.01.1998 року на 3-х кімнатну квартиру загальною площею 83,81 кв. м. ( жила площа 54,32 кв.м.), в приміщені аптеки №13, в якій ОСОБА_8 та ОСОБА_1 зареєстровані та проживають з моменту закінчення будівництва аптеки по теперішній час.

Розпорядженням Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області № 284 від 30.12.1997 р. 3-х кімнатній квартирі, загальною площею 83,81 кв.м, що розміщена в приміщенні центральної районної аптеки № 13 в смт Брусилів було надано статус службового житла та було вирішено видати ОСОБА_8 оформлений належним чином ордер, який надає право для вселення до вищевказаної квартири.

23.01.1998 pоку виконкомом Брусилівської селищної ради ОСОБА_8 разом із родиною у складі: дружини - ОСОБА_1, сина - ОСОБА_9 , дочки- Басалкевич Н.В. було видано ордер № 32 на вселення у житлове приміщення, яке складається із 3-х кімнат, загальною площею 83,81 кв. м., жила площа 54,32 кв.м., що розміщувалось в приміщенні районної аптеки по вул. Огієнка, 14 в смт Брусилів.

Позивачам із дотриманням вимог чинного на той час законодавства було виділено для проживання спірну квартиру, видано на неї ордер, що за фактичних обставин вказує на те, що всі процедури дотримані і житло надано на законних підставах.

Згідно пунктів 8.8. та 8.9. розділу II Інструкції «Про порядок забезпечення безплатними квартирами з опаленням і освітленням педагогічних працівників, медичних, ветеринарних, культурно-просвітницьких працівників і кіномеханіків»№ 10-7 від 21.09. 1988 року, що діяла до 2006року було передбачено, що право на безкоштовні квартири з опаленням та освітленням зберігаються, зокрема за категоріями працівників, що раніше працювали фармацевтичними працівниками, проживаючими у сільській місцевості і після виходу їх на пенсію. Підпункти 8.10., 9,10, 14,15,16 даної інструкції встановлювали, що всі перераховані пільги зберігаються і для членів сімї пільговика та при переїзді чи при перетворенні села на селище міського типу, або на місто. 13.09.2006 р. було прийнято новий Порядок забезпечення працівників бюджетних установ (закладів) безплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням відповідно до пункту "ї" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, частини пятої статті 29 Закону України "Про культуру", абзацу першого частини четвертої статті 57 Закону України "Про освіту", що затверджений спільним наказом Мінпраці та соцполітики, Міносвіти, Мінохорони здоровя, Мінкультури та туризму України N 341/651/619/769 та зареєстровано в Мінюсті 10 листопада 2006р. зa №1193/13067. Абзацом 5 пункту 2 цього Порядку встановлювалось, що пільги зберігаються, зокрема за пенсіонерами, які раніше працювали фармацевтичними працівниками у сільській місцевості і селищах міського типу, проживають у таких населених пунктах, мають відповідний стаж роботи не менше трьох років і на момент виходу на пенсію працювали на посадах фармацевтичних працівників. Підпунктом 3.11. пункту 3 даного Порядку передбачено, що право на гарантії зберігається за пенсіонерами у випадках: віднесення сільського населеного пункту до категорії селища міського типу та призначення пенсії за віком, по інвалідності чи за вислугу років.

Іншим житлом ОСОБА_8 не забезпечувався, як особа, направлена у порядку розподілу на роботу в іншу місцевість, згідно абз. 4 ст. 46 ЖК України.

02.03.2016 року ОСОБА_8 звільнився з посади у звязку із досягненням пенсійного віку та виходом на пенсію. Жила площа, що отримана позивачем за ордером на житлове приміщення № 32 від 23.01.1998 року для іншої мети не використовувалась протягом всього часу з моменту вселення , що підтверджується наявним ордером, фактом реєстрації у житлову приміщення.

З 2008 року позивач намагається скористуватися своїм правом на приватизацію житла. Проте органи державної влади та місцевого самоврядування відмовляють ОСОБА_8 у реалізації його права, посилаючись на суперечливі, а іноді взаємовиключні підстави. У відповідях стверджується що житло, яке займає ОСОБА_8 не є службовим житлом, або житлом взагалі. Брусилівська районна державна адміністрація відмовили з посиланням на те, що дані житлові приміщення, в тому числі і в якості службових не перебувають на обліку та балансі Брусилівської РДА. Брусилівська селищна рада,як нібито власник майна-аптеки, також відмовила у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про приватизацію житла у якому він проживає, з тих підстав, що селищна рада як орган місцевого самоврядування не має повноважень з ведення обліку службового житла, а також з питань включення чи виключення із числа службових жилих приміщень. Також додатково повідомлялось, що розподіл приміщення, що стоїть на балансі КП "Брусилівська районна аптека №13" Брусилівської селищної ради із виділенням окремої частини площею 83,13 кв.м і присвоєнням окремої адреси не здійснювалось.

У звязку із відсутністю технічного паспорту на будинок ОСОБА_8 було ініційовано проведення технічної інвентаризації із складанням технічного паспорту на весь будинок № 13 по вул. Митрополита Іларіона в смт Брусилів. У відповідності до технічного паспорту на будинок № 13 по вул. Митрополита Іларіона в смт Брусилів, виготовленого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради» було проведено інвентаризацію приміщення № 4 на другому поверху будинку, а саме: - сходова клітина - 14,2 кв.м; -коридор -10,0 кв.м.; -ванна- 2.1 кв.м.; туалет -1.0 кв.м.; -кухня-5,5 кв.м.; - житлова кімната -9,6 кв. м.; житлова кімната - 16.8 кв.м.; житлова кімната -33.1 кв. м. Тобто було встановлено, що загальна площа приміщення квартири, яке займає ОСОБА_8 та ОСОБА_1 є не 83,13 кв.м. як було зазначено в ордері на вселення, а 78.1 кв. м. ,з яких площа житлових приміщень складає 59,5 кв.м.

Після виготовлення технічного паспорту на будинок ОСОБА_8 було замовлено проведення оцінки вартості квартири, яку він займає. Відповідно до звіту про оцінку від 03.11.2017 р.. встановлено, що ринкову вартість квартири за адресою: смт Брусилів, вул. Митрополита Іларіона, буд. 13 складає 175 700 грн.

Згідно будівельного паспорту та поетажного плану будівлі аптеки із журналом підрахунку площі відповідно до технічного паспорту видно, що в будинку аптеки за адресою: вул. Митрополита Іларіона, 13 в смт Брусилів площа приміщення на другому поверсі, яке облаштоване окремим входом та є квартирою складає 78.1 кв. м. ,з яких площа житлових приміщень 59,5 кв.м і складається із коридора -10,0 кв.м.; -ванної- 2.1 кв.м.; туалету -1.0 кв.м.; -кухні-5,5 кв.м.; - житлової кімнати -9,6 кв. м.; житлової кімнати - 16.8 кв.м.; житлової кімнати -33.1 кв. м. Таким чином, в будівлі за адресою: вул. Митрополита Іларіона, 13 в смт Брусилів. Житомирської області із загальної площі 646 кв. м. приміщення які використовуються КП "Брусилівська районна аптека №13" Брусилівської селищної ради під аптеку складають 567,9 кв. м., а приміщення квартири ОСОБА_8 складають 78,1 кв. м. та мають усі ознаки житлового приміщення.

ОСОБА_8 та ОСОБА_1 більше десяти років безперервно проживають та утримують приміщення квартири за адресою вул. Митрополита Іларіона, 13 в смт Брусилів загальною площею 78.1 кв. м за відсутності будь-яких документів на підтвердження правомірності вселення, що в сукупності свідчить про постійне, безперервне та відкрите користування нерухомим майном, яке не порушує прав інших осіб та дає підстави визнання за ним права власності на вказане приміщення за набувальною давністю.

Позивачі просили встановити факт, що приміщення, які позначені у поверховому плані та журналі підрахунку площі технічного паспорту на громадський будинок КП "Брусилівська районна аптека №13" Брусилівської селищної ради (інвентаризаційна справа № 2730) як приміщення № 4, а саме: - коридор площею -10,0 кв.м.; -ванна площею - 2.1 кв.м.; туалет площею -1.0 кв.м.; -кухня площею -5,5 кв.м.; - житлова кімната площею -9,6 кв. м.; житлова кімнати площею - 16.8 кв.м.; житлова кімната площею -33.1 кв. м с житловими приміщеннями в яких проживають ОСОБА_8 і ОСОБА_1 та мають адресу вул. Митрополита Іларіона, 13, смт Брусилів, Житомирської області, та визнати за ними право спільної сумісної власності на вказане житлове приміщення загальною площею 78,1 кв.м.

В суді позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позові, просили позов задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_2 в суді надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив встановити факт , що приміщення, в яких зареєстровпані та проживають позивачі та мають адресу: вул. Митрополіта Іларіона, 13 в смт. Брусилів Житомирської області, які позначені у поверховому плані та журналі підрахунку площі технічного паспорту на громадський будинок КП "Брусилівська районна аптека №13" Брусилівської селищної ради (інвентаризаційна справа № 2730) як приміщення № 4, а саме: - коридор площею -10,0 кв.м.; -ванна площею - 2.1 кв.м.; туалет площею -1.0 кв.м.; -кухня площею -5,5 кв.м.; - житлова кімната площею -9,6 кв. м.; житлова кімнати площею - 16.8 кв.м.; житлова кімната площею -33.1 кв. м житловими приміщеннями та визнати за ними право спільної сумісної власності на вказане житлове приміщення за набувальною давністю.

Представник відповідача - КП " Брусилівська районна аптека № 13" Брусилівської селищної ради -ОСОБА_10 в суді позовні вимоги не визнала і пояснила, що приміщення аптеки складає єдиний комплекс, виділення окремо цього приміщення неможливо, крім того працівники аптеки мешкають за межами смт. Брусилів і потребують також тимчасового перебування у зв"язку з погодними умовами за місцем роботи.

Представник відповідача - Брусилівської райдержадміністрації ОСОБА_4 в суді позов не визнав та пояснив, що КП " Брусилівська районна аптека № 13" перебуває на балансі та у власності Брусилівської селищної ради, Брусилівська райдержадміністрація ніякого відношення до аптеки не має.

Представник відповідача- Брусилівської селищної ради -ОСОБА_3, в суді позов не визнала та пояснила, що КП " Брусилівська районна аптека № 13 " є власністю Брусилівської селищної ради. Вони як власники заперечують проти задоволення позову, так як немає законної підстави зареєструвати там житлове приміщення, так як частина цього приміщення перебуває у цілостному майновому комплексі КП " Брусилівська районна аптека № 13". Всі побутові прилади , вузли обліку зареєстровані за вказаним комунальним підприємством. Земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні та закріплена за аптекою, що підтверджується державним актом.Просила в задоволені позову відмовити.

Представник відповідачів -ОСОБА_7, діючий на підставі договору про надання правової допомоги, в суді позовні вимоги не визнав, не заперучував обставин вселення та проживання позивачів в спірному приміщенні аптеки та пояснив, що позивачі просили визнати за ними право спільної власності на частину приміщення аптеки, де вони проживали, у зв"язку з набувальною давністю. Відповідно до ст.ст. 328,344 ЦК України та роз"яснень, викладених у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. В даному випадку позивач та позивачка знали і знають, що майно перебуває і перебувало у власності органу місцевого самоврядування. Крім того, реєстрації квартири, як окремого обєкту нерухомості (виділеного в натурі) не було. Станом на 31.07.2018 року майно зареєстровано, як цілісний майновий комплекс КП «Брусилівська районна аптека №13». Тобто, визнання права власності за набувальною давністю не можливе.

Також просив відмовити у визнанні факту, що має юридичне значення, а саме визнання приміщення житловим, так як майно не зареєстроване та не виділене від цілісного майнового комплексу. На даний час, виготовлений технічний паспорт, однак належної державної реєстрації, як житлового приміщення, окремого від цілісного майнового комплексу, не здійснено.

В суді свідок ОСОБА_11 суду показав, що в 1995 році разом з батьками заселився і проживав в квартирі, що розташована на другому поверсі аптеки. Ніяких документів спочатку не було, а потім був оформлений ордер. Вважає, що квартира не є службовим приміщенням, а є житлом. Батьки , він та сестра проживали в цій квартирі і там зареєстровані.

Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що не заперечуваали в суді і сторони, що в 1979 році ОСОБА_8 був направлений на роботу завідувачем аптеки № 13 в с. Брусилів Коростишівського району Житомирської області, яка в подальшому неодноразово змінювала назву та адресу, та на теперішній час іменується комунальним підприємством "Брусилівська районна аптека № 13 ", із місцезнаходженням вул. М. Іларіона, 13 в смт. Брусилів, де він пропрацював до 2016 року.

Рішенням виконавчого комітету Брусилівської районної ради народних депутатів Житомирської області від 13.03.1991 року № 63 було утворено Брусилівську центральну районну аптеку № 13 та наділено її правами юридичної особи.

Розпорядженням голови Брусилівської районної ради народних депутатів від 30.06.1995 року № 95 " Про затвердження актів державної приймальної комісії" було затверджено акти державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію новозбудованої аптеки в смт. Брусилів та передано її на баланс центральній районній аптеці № 13.

Розпорядженням голови Брусилівської районної ради від 30.12.1997 року № 283 " Про внесення доповнень до розпорядження голови районної ради від 30.06.1995 року № 95" доповнено п.1 розпорядження словами " та 3-х кімнатну квартиру загальною площею 83,81 кв.м. для завідуючого аптекою".

Розпорядженням голови Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області від 30.12.1997 року № 284 " Про службове житло для завідуючого районною аптекою № 13" присвоєно статус службового житла 3-х кімнатній квартирі загальною площею 83,81кв.м., що знаходиться в приміщенні центральної районної аптеки № 13 та надано вказівку виконкому Брусилівської селищної ради видати завідуючому центральної районної аптеки ОСОБА_8 належним чином оформлений ордер, який дає право на вселення до вищевказаної квартити.

23.01.1998 pоку виконкомом Брусилівської селищної ради ОСОБА_8 разом із родиною у складі: дружини - ОСОБА_1, сина - ОСОБА_9 , дочки- Басалкевич Н.В. видано ордер №32 на заселення до службового житлового приміщення. Даний ордер був виданий не на підставі розпорядження голови Брусилівської райдержадміністрації від 30.12.1997 року № 284 , так як підставою видачі ордера вказано розпорядження голови Брусилівської райдержадміністрації від 30.12.1997 року № 289. Ордер було видано на житлове приміщення за адресою: смт. Брусилів, вул. Огієнка,14, але приміщенню Брусилівської районної аптеки № 13 ніколи не присвоювалась вказана адреса та відповідні рішення селищною радою не приймались.

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок № 13 по вул. Митрополита Іларіона в смт Брусилів, наданого позивачами, та виготовленого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради» було проведено інвентаризацію приміщення № 4 на другому поверху будинку, яке займають позивачі , а саме: - сходова клітина - 14,2 кв.м; -коридор -10,0 кв.м.; -ванна- 2.1 кв.м.; туалет -1.0 кв.м.; -кухня-5,5 кв.м.; - житлова кімната -9,6 кв. м.; житлова кімната - 16.8 кв.м.; житлова кімната -33.1 кв. м. , та встановлено, що загальна площа приміщення квартири, яке займає ОСОБА_8 та ОСОБА_1 є не 83,13 кв.м , а 78.1 кв. м.

З наданих сторонами доказів вбачається , що аптека та приміщення, в якому проживають позивачі, перебуває у цілосному майновому комплексі КП " Брусилівська районна аптека № 13, всі побутові вузли обліку зареєстровані на КП Брусилівська районна аптека № 13". Земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні та закріплена за аптекою відповідно до державного акту.

КП " Брусилівська районна аптека № 13" з 27.12.2016 року є власністю Брусилівської селищної об"єднаної територіальної громади, що підтверджується рішенням Брусидівської районної ради Житомирської області № 226 від 27.12.2016 року

Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно розяснень, викладених у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема те, що позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

За таких обставин, враховуючи, що майно- спірне приміщення не зареєстроване та не виділене від цілісного майнового комплексу( на даний час технічний паспорт виготовлено, однак належної державної реєстрації, як житлового приміщення, окремого від цілісного майнового комплексу не здійснено), позивач та позивачка знали і знають, що майно перебуває і перебувало у власності органу місцевого самоврядування, то в задоволенні позовних вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання приміщення житловим та визнання права власності на житлову площу за набувальною давністю необхідно відмовити.

На підставі ст. ст. 328,344 ЦК Ураїни та керуючись ст. ст. 10-13,76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В

В задоволені позовних вимог ОСОБА_8, ОСОБА_1 до комунального підприємства "Брусилівської районна аптека № 13" Брусилівської селищної ради, Брусилівської районної ради Житомирської області, Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання приміщення житловим та визнання права власності на житлову площу- відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення, яке складено 03.10.2018р.

Суддя Л. І. Лівочка