Єдиний унікальний номер справи 235/5911/18
Номер провадження 2-о/235/790/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

1 жовтня 2018 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Клікунова А.С., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «Імперія» про встановлення юридичного факту належності корпоративних прав, -

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляд суду предявлено вказану заяву, в якій ОСОБА_1 просить встановити факт належності ОСОБА_2 корпоративних прав у товаристві з обмеженою відповідальністю «Імперія».

Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. ОСОБА_1, обіймаючи посаду міського голови м. Покровська Донецької області, будучи в розумінні ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» службовою особою, яка займає відповідальне становище, - було подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік (про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру). 17 травня 2018 року заявник на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції ознайомився з рішенням № 432 від 28.07.2007 року «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо корупційного або повязаного з корупцією правопорушення та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, поданої ОСОБА_1» до прокуратури Донецької області. З вказаного рішення заявник дізнався про прийняття НАЗК висновку про відображення в поданій ним декларації за 2015 рік недостовірних відомостей про майновий стан, зокрема, не відображено відомості про належні станом на 31.12.2015 року членам сімї, а саме дружині ОСОБА_2 корпоративних прав товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія» (сума внеску 2 845 600,00 гривень, 100 %). Такі дані НАЗК встановлено на підставі відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказані обставини, за переконанням ОСОБА_1, зумовили потребу встановлення в судовому порядку факту належності його дружині корпоративних прав ТОВ «Імперія». Розгляд заяви ініційовано в порядку окремого провадження з посиланням на ст. ст. 293, 315, 319 ЦПК України.

Суддя, оцінивши ступінь обгрунтованості та підставності заяви про встановлення юридичного факту, дослідивши додані заявником матеріали, - приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, за змістом цієї статті суд вправі розглядати справи про встановлення юридичного факту, якщо підтвердження такого факту безпосередньо породжує правові наслідки, а не з метою підтвердити в майбутньому своє майнове чи не майнове право. Статтею 315 ЦПК України передбачено які факти, що мають юридичне значення може встановлювати суд. Заява ОСОБА_1 предявлена в порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України, за змістом якої у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти (окрім чітко визначеного переліку в ч. 1 цієї статті), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення: особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Так, з заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту належності його дружині ОСОБА_2 корпоративних прав у товаристві з обмеженою відповідальністю «Імперія» викликано виявленням Національним агенством з питань запобігання корупції певної невідповідності між поданою заявником декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік та даними, зібраними даним органом виконавчої влади. Згідно обгрунтованого висновку щодо корупційного або повязаного з корупцією правопорушення (Додаток до рішення Національного агенства з питань запобігання корупції № 432 від 28.07.2017 року), копію додано до заяви, - за результатами повної перевірки декларації за 2015 рік встановлено, що у Розділі «Корпоративні права» субєкт декларування ОСОБА_1 не відобразив відомості про корпоративні права ТОВ «Імперія», сума внеску 2 845 600,00 гривень (100 % статутного капіталу, єдиний засновник), які відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприєиців та громадських формувань № НОМЕР_1 від 12.05.2017 року станом на 31.12.2015 року належали члену його сімї (дружині).

Згідно до ч. 1 ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом. Частинами 1, 2 ст. 100 ЦК України передбачено, що право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі. Згідно положень ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Пунктами 1, 3 частини 1 статті 116 ЦК України передбачено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом.

Аналізуючи заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту наявності корпоративних прав в контрексті вказаних норм, - суддею приймається висновок, що фактично в даному випадку заявлено судове втручання в правовідносини між ОСОБА_2 та ТОВ «Імперія», що має наслідком встановлення (підтвердження або спростування) існування розбіжностей з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обовязків. З урахуванням вказаного, заява ОСОБА_1 характеризується наявністю спору про право. У справах окремого провадження суд не вирішує спір про право, не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав. Спір про право розглядається виключно у позовному провадженні, тобто заявлені до суду вимоги особи, яка вважає, що її права, інтереси були порушені, не визнані або оспорені, про захист таких прав, свобод або інтересів. В даному випадку конфлікт інтересів заявника ОСОБА_1 фактично породжено корпоративними правами (організаційними, зокрема, право брати участь в управлінні, юридичної особи та майновими, зокрема, право на отримання частини прибутку від діяльності юридичної особи) ОСОБА_2 у товаристві з обмеженою відповідальністю «Імперія», що вказує на оспорювання таких прав.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

При цьому, у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага на те, що при вирішенні питання про віднесення розгляду справи до судової юрисдикції суди мають обов'язково враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, що в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Як роз'яснено у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. за № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" усі спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язані з здійсненням ними корпоративних прав та виконанням обов'язків учасника господарського товариства, підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від суб'єктного складу учасників спору. Враховуючи, характер викладених заявником ОСОБА_1 обставин, визначення субєктного складу сторін (права заінтересованої особи ОСОБА_2 безпосередньо стосуються корпоративних прав у ТОВ «Імперія»), - розгляд спірних відносин (зокрема, щодо наявності частки у статутному капіталі юридичної особи) не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така категорія справ підвідомча господарським судам, як це передбачено ст. ст. 4, 20 ГПК України.

Вказане розяснення не дає підстави для прийняття судом рішення в порядку п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, а саме відмови у відкритті провадження у справі з підстави, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Заява ОСОБА_1 подана в порядку окремого провадження, тому в даному випадеку застосуванню підлягають саме норми Розділу ІV ЦПК України, який містить Главу 6, якою врегульовано розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та в даному випадку, за вищенаведених мотивів, суддею приймаються ухвала в порядку частини 4 статті 315 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 260, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «Імперія» про встановлення юридичного факту належності корпоративних прав.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцять днів до апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області (п. 15.5 п. 15 Розділ XIII Перехідних положень ЦПК України).

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: (підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя: