Справа № 212/7341/18
У Х В А Л А

27 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м ОСОБА_1 Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Козлова Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Мариненко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривого Рогу без участі сторін, без фіксації технічними засобами заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 визнання права власності та поділ спільного майна подружжя.

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування зазначила, що між сторонами вирішується питання про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та розподілу його в натурі між подружжям, а саме грошових коштів банківського строкового вкладу, що знаходиться на особистому рахунку № 6660, відкритому у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "Приватбанк» 10 жовтня 2017 року на ім'я відповідача - ОСОБА_3 та визнати в порядку поділу майна подружжя за позивачем, право власності на грошові кошти у розмірі 1/2 частини банківського строкового вкладу, що знаходиться на особистому рахунку № 6660, відкритому на ім'я відповідача- Дубачинського ОСОБА_4,згідно договору № SAMDNWFD7001 від 10.10.2017 року у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "ПРИВАТБАНК»

З метою забезпечення позову, а саме запобіганню зняття коштів з рахунку відповідачем, просить накласти заборону на користування грошовими коштами та накласти арешт на ? частину зазачених коштів.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 та п.4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.9.3 Глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз'яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Проаналізувавши надані до заяви матеріали, суд не находить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, а саме накладення арешту на частину депозитного вкладу. Крім того, ОСОБА_2 не надано підтверджень, що відповідач має намір зняти грошові кошти з депозитного рахунку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149,150, 258, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову про накладання арешту на грошові кошти відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Ю. В. Козлов