У Х В А Л А

4 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 161/12771/15-ц

Провадження № 14-402 цс 18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом Публічного акціонерного товариства (далі також - ПАТ) «Дельта Банк» до Приватного підприємства (далі також - ПП) «Вена-Л» (далі також - позичальник) і ОСОБА_3 (далі також - поручитель) про стягнення заборгованості та за позовом поручителя до ПАТ «Дельта Банк» про припинення поруки

за касаційними скаргами ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 лютого 2017 року, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 травня 2017 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 26 травня 2017 року і

в с т а н о в и л а :

18 серпня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вказаним позовом і просило стягнути солідарно з боржника та поручителя заборгованість за кредитним договором у сумі 225 558,08 грн.

Вказувало, що 23 листопада 2007 року Акціонерний комерційний інноваційний банк«УкрСиббанк» уклало з позичальником кредитний договір (договір овердрафту) № 98/07-497 (далі - кредитний договір). Згідно з Додатковою угодою № 1 від 14 грудня 2007 року до кредитного договору ліміт овердрафту був збільшений до 88 000 грн, а відповідно до додаткової угоди № 2 від 13 березня 2008 року - зменшений до 86 000 грн. 8 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» уклало з ПАТ «Дельта Банк» Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема, і за кредитним договором, укладеним з позичальником. ПАТ «Дельта Банк» зазначало, що виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного 23 листопада 2007 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» з поручителем договору № 71/07-497 (далі - договір поруки). Відповідно до останнього поручитель і позичальник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник.

ПАТ «Дельта Банк» мотивувало, що позичальник обов'язок з повернення кредиту не виконав, а станом на 24 липня 2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 225 558,08 грн, з яких: борг за кредитом - 84 363,74 грн; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 23 080,99 грн; борг за простроченими відсотками - 91 529,21 грн; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 23 999,77 грн; три проценти річних від простроченого кредиту - 1 268,92 грн; три проценти річних від простроченого боргу за відсотками - 1 315,44 грн.

7 вересня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області постановив ухвалу, якою відкрив провадження у справі № 161/12771/15-ц.

21 жовтня 2016 року поручитель подала до Луцького міськрайонного суду Волинської області позов про припинення поруки. Вказувала, що строк дії кредитного договору тривав з 19 листопада 2007 року по 23 листопада 2008 року. Мотивувала, що перебіг шестимісячного строку для пред'явлення банком вимог до поручителя, передбаченого частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України, розпочався 23 листопада 2008 року та закінчився 23 квітня 2009 року. У вказаний період банк у будь-якій формі не направив їй вимогу про погашення заборгованості позичальника за кредитним договором.

25 жовтня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області постановив ухвалу, якою відкрив провадження у справі № 161/13895/16-ц за позовом поручителя.

16 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області, постановив ухвалу, якою об'єднав в одне провадження цивільні справи № 161/12771/15-ц і № 161/13895/16-ц.

1 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області постановив ухвалу, залишену без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 травня 2017 року, якою провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ПП «Вена-Л» закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 205 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України в редакції, чинній на час розгляду справи судами, оскільки спір у цій частині вимог має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, вважав, що у цьому спорі позивач-юридична особа просить суд стягнути солідарно з відповідачів - позичальника-юридичної особи та поручителя-фізичної особи - заборгованість, а об'єднання в одне провадження вимог, які мають розглядатися за правилами різних видів судочинства, не допускається, якщо інше не встановлено законом.

1 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області ухвалив рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до поручителя про стягнення заборгованості відмовив, визнав припиненою поруку за договором поруки.

Суд першої інстанції вважав, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення позову до поручителя. У разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Згідно з кредитним договором кредит надавався строком до 23 листопада 2008 року включно. Суд першої інстанції зазначив, що з позовом до поручителя позивач звернувся лише 18 серпня 2015 року, тобто з пропуском шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. А тому відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України вважав поруку припиненою.

26 травня 2017 року Апеляційний суд Волинської області ухвалив рішення, яким рішення суду першої інстанції скасував, позов ПАТ «Дельта Банк» до поручителя задовольнив частково і стягнув з останнього на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором за період з 21 жовтня 2008 року до 24 липня 2015 року у сумі 130 502,69 грн, в іншій частині позову ПАТ «Дельта Банк», а також у задоволенні позову поручителя відмовив.

Мотивував рішення тим, що через неналежне виконання позичальником взятих на себе за кредитним договором зобов'язань 26 грудня 2008 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у справі № 2-7108/2008 ухвалив рішення, що набрало законної сили, яким стягнув з ПП «Вена-Л» і поручителя солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором станом на 20 жовтня 2008 року в розмірі 95 055,38 грн. Апеляційний суд вважав, що 29 жовтня 2008 року, змінивши строк виконання основного зобов'язання та у строки, визначені частиною четвертою статті 559 ЦК України, ПАТ «УкрСиббанк» пред'явив позов до боржника та поручителя про дострокове стягнення заборгованості, а тому порука не може вважатися припиненою. Суд апеляційної інстанції також вказав, що подання позову 29 жовтня 2008 року в іншій справі ще до закінчення строку дії кредитного договору, а також наявність судового рішення від 26 грудня 2008 року у справі № 2-7108/2008 про задоволення вимог кредитора, яке не виконане позичальником, не припиняє правовідносини сторін, не звільняє позичальника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавляє права на отримання відсотків, пені й інших штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

7 липня 2017 року ПАТ «Дельта Банк» подало касаційну скаргу на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 лютого 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 травня 2017 року. Просить їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до Луцького міськрайонного суду Волинської області. Скаржиться на порушення судами норм процесуального права.

Мотивує тим, що суди дійшли помилкового висновку про необхідність розгляду вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ПП «Вена-Л» за правилами господарського судочинства, оскільки має місце вимога про солідарне стягнення кредитної заборгованості з відповідачів - фізичної та юридичної осіб, яка повинна бути розглянута за правилами цивільного судочинства. Вважає, що окремий розгляд цієї вимоги до кожного з відповідачів є неможливим.

7 липня 2017 року ПАТ «Дельта Банк» також подало касаційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 26 травня 2017 року. Просить скасувати ці рішення в частині відмови у стягненні з фізичної особи-поручителя заборгованості у розмірі 84 363,74 грн, передати справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а в решті рішення Апеляційного суду Волинської області від 26 травня 2017 року залишити без змін. Скаржиться на неправильне застосування судами норм матеріального права.

Мотивує тим, що, оскільки станом на дату звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду зобов'язання за кредитним договором поручителем не виконані, суди безпідставно відмовили у задоволенні вимог про стягнення коштів, щодо яких є рішення суду про стягнення 84 363,74 грн.

5 вересня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрив провадження за касаційними скаргами.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким ЦПК України викладений у новій редакції.

25 червня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою призначив справу до судового розгляду.

15 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

З огляду на те, що ПАТ «Дельта Банк» оскаржує ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 лютого 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 травня 2017 року з підстав порушення правил суб'єктної юрисдикції, і ця касаційна скарга нерозривно пов'язана з касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 26 травня 2017 року, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, справа розглядатиметься Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402, частиною шостою статті 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, Приватного підприємства «Вена-Л» про стягнення заборгованості та за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Дельта Банк» про припинення поруки за касаційними скаргами ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 лютого 2017 року, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 1 лютого 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 травня 2017 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 26 травня 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 31 жовтня 2018 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкН. П. Лященко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. І. ДанішевськаЛ. І. Рогач
О. С. ЗолотніковІ. В. Саприкіна
О. Р. КібенкоО. М. Ситнік
В. С. КнязєвО. С. Ткачук
Л. М. ЛобойкоВ. Ю. Уркевич
О. Г. Яновська