Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/756/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби у Херсонській області, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2018 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту реєстрації та постійного проживання його рідного брата ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 24.08.1991 року.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що він народився 26.01.1964 року в с. Дагбіт Акдарїнського району Самаркандської області Узбекистану.

Його рідний брат ОСОБА_2, який народився 01 серпня 1969 року в с. Дагбіт Акдарїнського району Самаркандської області Узбекистану з червня 1991 року зареєстрований та фактично проживає на території України по вул.. Центральна, 82 в с. Нижні Торгаї Нижньосірогозького району Херсонської області. Таким чином брат заявника, що був громадянином СРСР, отримав українське громадянство за місцем проживання в Україні станом на 1991 рік.

Заявник у 1996 році приїхав на постійне проживання до ІНФОРМАЦІЯ_2 та з того часу безперервно проживає за вказаною адресою. В теперішній час бажає отримати громадянство України. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» звернувся до уповноваженого органу з питання набуття громадянства Головного Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області для отримання паспорту громадянина України з подальшою реєстрацією на її території, але заявнику в цьому було відмолено та розяснено, що для отримання паспорту громадянина України він в судовому порядку повинен довести і отримати рішення про те, що його рідний брат ОСОБА_2 станом на 1991 рік проживав на території України, оскільки з наданих документів вбачається, що останній з червня 1991 року зареєстрований на території Нижньосірогозького району Херсонської області, тоді як за відомостями відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС, ОСОБА_2 значить зареєстрованим за вказаною адресою з 18.01.1992 року. У звязку з цим заявник вимушений звертатися до суду із відповідною заявою.

У судове засідання ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не зявився, подавши заяву про уточнення своїх вимоги у яких просив суд встановити факт проживання його брата на території України станом на 24 серпня 1991 року та розгляд справи провести за його відсутності. Просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника УДМС. Проти задоволення вимог ОСОБА_1 в частині встановлення факту проживання на території України його брата ОСОБА_2 не заперечував.

Заінтересована особа ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час ат місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився 26 січня 1964 року в с. Дагбіт Акдарїнського району Самаркандської області Узбекистану, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії IV-ТЮ №894170. Відповідно до вказаного свідоцтва про народження, батьками заявника були ОСОБА_3 та Ізнулова Хатіча.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії VІ-ЧЖ №251787, 01 серпня 1969 року в с. Дагбіт Акдарїнського району Самаркандської області Узбекистану народився ОСОБА_2 та його батьками були ОСОБА_3 та Ізнулова Хатіча.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №1028 від 21.08.2017 року, ОСОБА_2, з червня 1991 року по даний час зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до паспорту громадянина України, серії МР №112969, виданого на імя ОСОБА_2 16.11.2004 року, місцем реєстрації особи, на чиє імя видано паспорт є с. Нижні Торгаї Нижньосірогозького району Херсонської області та проставлено відмітку про місце реєстрації особи з 18.01.1992 року.

У свою чергу заявник ОСОБА_1 вказує, що 1996 року він переїхав на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_2 де проживає по даний час.

Відповідно до довідки Преображенської сільської ради Чаплинського району Херсонської області №1084 від 24.10.2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 з березня 1996 року.

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС, ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за вказаною адресою з 30.09.2002 року.

З пояснень наданих заінтересованою особою вбачається, що ОСОБА_1 звернувшись до Головного Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області для отримання паспорту громадянина України відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», надав довідку про реєстрацію місця проживання від 21.08.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 значиться зареєстрованим з червня 1991 року по теперішній час по вул.. Центральна, 82 в с. Нижні Торгаї Нижньосірогозького району Херсонської області. Разом з тим, за відомостями відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС громадянин ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за вказаною адресою з 18.01.1992 року, що є відмінним від відомостей зазначених в довідці сільської ради, та перешкоджає ОСОБА_1 в позасудовому порядку вирішити дане питання.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення розяснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» в редакції Закон від18.01.2001№2235-III (із змінами та доповненнями) і може повязуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку.

Зокрема, згідно ч.ч. 1,7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_6, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобовязання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обовязковою умова про не перебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов'язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року за №215 в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях,що входили під час постійного проживання особи до складу ІНФОРМАЦІЯ_6, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Так, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обовязків або зобовязань за договором (контрактом).

В ході судового розгляду справи повністю знайшов підтвердження факт, що ОСОБА_2 станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України, що підтверджується зокрема довідкою про реєстрацію місця проживання від 21.08.2017 року, поясненнями ОСОБА_1 вказаними у заяві про встановлення факту, а також поясненнями наданими заінтересованою особою, що у своїй сукупності свідчать про достатність даних вважати, що ОСОБА_2 з червня 1991 року проживає на території України .

Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки заявник надав до суду докази фактичного проживання на території України свого брата ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 259, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України станом на 24.08.1991 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційної суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.О. Пилипенко