Справа № 212/4928/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Зіміна М.В.,

секретаря судового засідання Борух Ю.К.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Мордвінкіна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі- ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я у розмірі 130305,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 07.12.1993 по 28.01.1995 та з 25.02.1997 по 04.07.2016 перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював гірником, підземним гірником та прохідником шахти «Родіна». 04 липня 2016 року був звільнений з підприємства за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. За висновком МСЕК від 16.04.2017 року при повторному переогляді йому було встановлено 55% втрати професійної працездатності у зв'язку з професійними захворюванням та третя група інвалідності з 01.12.2017 року з переоглядом 01.12.2020 року. У зв'язку із ушкодженням здоров'я через професійні захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнає, в зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя.

Представник відповідача не погодившись із позовом подав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що позивач звільнився з підприємства відповідача за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, а не за станом здоров'я. Зазначила, що позивач періодично знаходився на лікарняному, але це не вказує на його моральні страждання. Крім того вказав, що при влаштуванні на роботу позивачу було відомо про умови праці та наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих факторів, тобто відповідач не приховував від позивача важкість та шкідливість технологічного процесу. Також зазначив, що протиправних дій відносно позивача, які б знаходились в причинному зв'язку з настанням професійного захворювання позивача не вчиняв, а тому не може нести відповідальності за моральну шкоду позивача.

Ухвалою суду від 13 липня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Мордвінкін С.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов.

В судовому засіданні 04 жовтня 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 07.12.1993 по 28.01.1995 та з 25.02.1997 по 04.07.2016, часу звільнення у зв'язку з виходом на пенсію, перебував у трудових відносинах із відповідачем та працював на шахті «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком» гірником, підземним гірником та прохідником відповідно, що підтверджується копією трудової книжки останнього та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. (а.с.30-33)

Відповідно до медичного висновку ДУ «Український НДІ промислової медицини», за №1014 від 21.07.2016 року встановлено професійний характер наявних у ОСОБА_1 захворювань: радикулопатія шийна С6,С7,С8 та попереково-крижова L5, S1 з вираженими статико-дінамічними порушеннями, стійким больовим, м'язово-тонічним та периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового та колінного пері артрозів (ПФ першого-другого ст..) деформуючого остеоартрозу ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ст..); хронічне обструктивне захворювання легень першої ст..( пиловий бронхіт першої ст.., емфізема легень першої ст..), група «А». ЛН першого ст. (а.с.17-18)

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань від 04 жовтня 2018 року, складеного на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань ОСОБА_1: радикулопатія шийна С6,С7,С8 та попереково-крижова L5, S1 з вираженими статико-дінамічними порушеннями, стійким больовим, м'язово-тонічним та периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового та колінного пері артрозів (ПФ першого-другого ст..) деформуючого остеоартрозу ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ст..); хронічне обструктивне захворювання легень першої ст..( пиловий бронхіт першої ст.., емфізема легень першої ст..), група «А». ЛН першого ст., встановлених ДУ «Український науко-дослідний інститут промислової медицини» м.Кривий Ріг.

Згідно п. 16,17 акту професійне захворювання виникло за таких обставин: тривала дія з 07.12.1993 року по 04.07.2016 року шкідливих факторів виробничого середовища на організм робочого, недосконалість технології, механізмів, робочого інструменту. Зазначено, що причиною встановлення професійного характеру захворювань є важкість праці, пил переважно фіброгенної дії, мікроклімат.

Відповідно до п.19 Акту зазначено, що осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи не встановлено через тривалий час роботи ОСОБА_1 в умовах дії шкідливих факторів та зміною керівників структурних підрозділів та керівників дільниць. Акт підписано з окремою думкою ОСОБА_4 (а.с.9-14)

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №046317 від 16.11.2017 року та довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААА №649724 від 16.11.2017 року, ОСОБА_1 при повторному огляді встановлена ступінь втрати професійної працездатності 55 % з яких 45% радикулопатія, 10%- ХОЗЛтретя група інвалідності з 01.12.2017 до 01.12.2020, з переоглядом 01.11.2020 року. Визначено потреби у медичні та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно курортне лікування.( а.с.15,16)

Відповідно до форми індивідуальної програми реабілітації інвалідів обласної МСЕК №6 за №632 від 16.11.2017 року у ОСОБА_1 встановлений низький реабілітаційний потенціал.(а.с.26-29)

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців.

За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують можливість останнього вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_1 у зв'язку із професійними захворюваннями, які призвели до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

З урахуванням відомостей, що викладені в Акті розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань від 04.10.2016 року, суд приходить до висновку, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» є винним підприємством у виникненні профзахворювання позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у ОСОБА_1 55 % втрати працездатності, встановлення третьої групи інвалідності, стаж його роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів більше 21 року, низький реабілітаційний потенціал, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Кривбасзалізрудком», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 53000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «Кривбасзалізрудком» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст.ст. 4,12, 23, 76-83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди завданої ушкодженням здоров'я - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 53000 (п'ятдесят три тисячі) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне рішення складено та підписано 08 жовтня 2018 року.

Суддя: М. В. Зімін