Єдиний унікальний номер: 730/556/17
Номер провадження 2/728/93/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_8 В»ячеслава Миколайовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про визнання недійсним в частині покупця біржової угоди купівлі продажу транспортного засобу та визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Борзнянського райнного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння. В своїй заяві вказав, що проживає разом з дружиною ОСОБА_4 за адресою м. Борзна вул. Квітнева, 43 Чернігівської області. Мають спільного сина ОСОБА_9

30.10.2008 року за власні кошти ним було придбано та зареєстровано на своє ім»я автомобіль VOLKSWAGEN Т4 2001 року випуску, реєстраційний номер якого СВ 86 17 АК.

В жовтні 2016 року йому стало відомо про те, що без його відома вказаний транспортний засіб було перереєстровано на сина ОСОБА_5, хоча він жодних документів на право розпорядження цим автомобілем не надавав. В зв»язку з такими подіями він звернувся з заявою до Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, де було відкрито кримінальне провадження № 0000642 від 29.10.2016 року за ч.1 ст. 190 КК України.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження було встановлено, що належний йому транспортний засіб на підставі довіреності НВА 283751 від 18.08.2016 року, яку нібито він видав на ім»я ОСОБА_6, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_1, спершу був перереєстрований на нового власника ОСОБА_7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, а потім по довіреності, якою останній уповноважив його дружину ОСОБА_4, вищевказаний автомобіль було перереєстровано на сина ОСОБА_5

За висновком судової експертизи за № 713 від 09.06.2017 року встановлено, що підпис в графі «Підпис», в довіреності від 18.08.2016 року виконана не ним, що дає підстави вважати, що його протиправно було позбавлено права власності на вказаний транспортний засіб.

Оскільки вищезазначений автомобіль набутий відповідачем без законної підстави та без згоди власника чи розпорядника та перебуває у ОСОБА_5, тому просить витребувати у останнього зазначений транспортний засіб з його незаконного володіння та повернути йому, як власнику.

08.08.2017 року ОСОБА_5 звернувся до Борзнянського районного суду Чернігівської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль посилаючись на те, що вказаний транспорний засіб було придбано за його особисті кошти, але зареєстровано на ім»я ОСОБА_1, оскільки при його придбанні в нього був відсутній паспорт в зв»язку з його втратою (а.с.44 том 1).

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 08.08.2017 року первісну та зустрічну позовні заяви об»єднано в одне провадження (а.с. 56-57 том 1).

15.09.2017 року ОСОБА_5 звернувся до Борзнянського районного суду Чернігівської області із зустрічною позовною заявою зі збільшеними позовними вимогами до ОСОБА_1, ОСОБА_8, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання недійсним в частині покупця біржової угоди купівлі-продажу трнспортного засобу та визнання права власності на автомобіль (а.с. 64-65 том 1).

Свої вимоги мотивував тим, що з початку 2007 року проживає та працює в ОСОБА_10, звідки надсилав грошову допомогу своїм батькам. Автомобіль марки VOLKSWAGEN Т4 2001 року випуску, реєстраційний номер якого СВ 86 17 АК, був придбаний ним за власні кошти, але у зв»язку з втратою паспорта був оформлений на батька ОСОБА_1 Згідно біржової угоди купівлі-продажу транспортного засобу № 417500 від 12.07.2008 року, яка укладена на Товарній біржі «Столична», ОСОБА_8 продав ОСОБА_1 автомобіль марки VOLKSWAGEN Т4 2001 року випуску, номерний знак 11АХ1398. Пунктом 4 даної угоди визначено, що ОСОБА_5 має право керування даним транспортним засобом. Він особисто мав кошти на придбання даного автомобіля, так як пераховував зароблені за кордоном кошти на особовий рахунок, відкритий на його ім»я в АТ «ОСОБА_11 ОСОБА_2». Факт наявності коштів підтверджується також довідкою про розмір доходу за період з січня 2007 року по грудень 2008 року. Зазначає також, що його батько ОСОБА_1 не міг придбати спірний автомобіль, так як з доходів мав лише пенсію. До того ж, за договором купівлі-продажу № 743 від 22.10.2008 року останній придбав автомобіль марки ГАЗ вартістю 78350 гривень, які були сплачені готівкою. Крім того, вказує, що його батьки мали кредитні зобов»язання перед банком в сумі 25320 гривень та 6000 гривень. Просив визнати недійсною в частині покупця біржову угоду купівлі-продажу транспортного засобу реєстрційний номер 417500, укладену 12.07.2008 року на товарній біржі «Столична» між ОСОБА_8 і ОСОБА_1 та перевести права та обов»язки покупця за цією угодою на нього та визнати за ним право власності на автомобіль VOLKSWAGEN Т4 2001 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом визнання його покупцем за біржовою угодою купівлі-продажу транспортного засобу за реєстраційним номером 417500 від 12.07.2008 року.

Ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30.11.2017 року зазначену цивільну справу передано на розгляд до Бахмацького районного суду Чернігівської області з урахуванням положень ст. 25, 116 ЦПК України 2004 року (а.с. 105-106 том 1).

Ухвалою судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20.12.2017 року справу прийнято до свого провадження відповідно до п.9 розділу Х11 «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України з визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 117 том 1).

11.01.2018 року позивачем ОСОБА_1 подано відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_5, в якій він просив відмовити в задоволенні даного позову мотивуючи тим, що ним за власні кошти було придбано даний автомобіль, так як він мав відповідну суму на його придбання, оскільки при звільненні з лав МВС у 2004 році отримав вихідну допомогу в розмірі 4 640 гривень та за період з 2004 року по 2008 рік з урахуванням її накопичення, вказана сума склала 36 698 грн. Крім того, ним була облаштована майстерня з ремонту тракторної техніки, яким він займався в період з 2004 року по 2010 рік, і який приносив йому суттєві заробітки. Крім того, 12.06.2008 року він позичив у свого знайомого ОСОБА_12 6000 доларів США для придбання автомобіля, що підтверджується письмовою розпискою. Не заперечує проти того, що його син ОСОБА_5 мав можливість, працюючи за кордоном, заробити та переслати в Україну іноземну валюту, проте він використав її на придбання нерухомості в Україні на загальну суму 209 639 доларів США. Що стосується придбання ним особисто автомобіля марки ГАЗ вартістю 78 350 гривень, то він був придбаний за умовні кошти, з метою перепродажу і у його власності не перебуває. На час придбання спірного автомобіля у ОСОБА_8 його ціна складала 6500 доларів США, виходячи з інформації з мережі Інтернет (а.с. 134-137 том 1).

16.01.2018 року адвокатом ОСОБА_3, який діє на підставі договору про правову допомогу в інтересах відповідача ОСОБА_5 подано відзив на первісний позов ОСОБА_1, в якому він заперечує проти позовних вимог мотивуючи тим, що позивач у своєму позові не зазначає у кого, за яку суму та коли саме був придбаний автомобіль, а лише зазначає дату реєстрації спірного автомобіля, вважаючи її датою купівлі-продажу. На спростування доводів, зазначених позивачем у відзиві на зустрічний позов щодо спроможності ОСОБА_5 сплатити вартість придбаного автомобіля з урахуванням кількості придбаної нерухомості, зазначає, що з 30.04.2011 року ОСОБА_5 перебуває в зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_13, а тому придбана ним нерухомість належить не тільки йому, а є спільною сумісною власністю подружжя. Щодо боргової розписки, згідно з якою ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_12 кошти в сумі 6000 доларів США для придбання мікроавтобуса просив суд витребувати довідку про його доходи з об»єднаного управління Пенсійного фонду України. Також зазначає, що спірний автомобіль, який просить витребувати ОСОБА_1, на даний час не перебуває у ОСОБА_5, а знаходиться на зберіганні у Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області на підставі ухвали слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області (а.с. 161 том 1).

Ухвалою суду від 23.02.2018 року провадження по справі зупинено в зв»язку з призначенням за клопотанням представника відповідача за первісним позовом адвоката ОСОБА_3 технічної експертизи документа, а саме боргової розписки від 12.06.2018 року про позику ОСОБА_12 ОСОБА_1 коштів в сумі 6000 доларів США (а.с. 230-231 том 1).

Ухвалами суду від 13.07.2018 року скасовано ухвалу про призначення вищевказаної експертизи на підставі заяви представника відповідача за первісним позовом адвоката ОСОБА_3 та поновлено провадження по справі (а.с. 28, 31 том 2).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що спірний автомобіль придбавав за власні кошти на автобазарі в м. Київ, не перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_4, яка є третьої особою по справі. Даний автомобіль зберігався в робочому гаражі ОСОБА_4, яка працювала у Пенсійному фонді, і ним користувалися всі члени сім»ї, переважно ОСОБА_4 В подальшому він купував ще один автомобіль ГАЗ -33, який продав у 2013 році. Кошти на придбання спірного автомобіля в нього були, так як він при звільненні з роботи у 2004 році отримав значну вихідну допомогу, а також, перебуваючи на пенсії, займався ремонтом техніки, отримуючи прибутки від такої діяльності. Крім того, на придбання спірного автомобіля позичав гроші в ОСОБА_12 в сумі 6000 доларів США, про що мається відповідна письмова розписка, які на даний час повернуто останньому. Вартість даного транспортного засобу, яка зазначена у біржовій угоді у розмірі 100 (сто) гривень, не відповідає дійсності. Насправді даний транспортний засіб було придбано за 14 000 доларів США. Вважає, що автомобіль вибув з його володіння поза його волею, за класичною шахрайською схемою і на даний час оформлений на його сина ОСОБА_5 Досудове розслідування по даній кримінальній справі ще не зарвершено, оскільки на даний час не вдалося допитати нотаріуса ОСОБА_14, який посвідчував довіреність від його імені, а також ОСОБА_5, який перебуває за кордоном і його допит необхідно здійснювати через відповідне консульство. Оригінал довіреності від 18.08.2016 року знаходиться в матеріалах вищезазначеного кримінального провадження. Просив задовольнити первісний позов з підстав, зазначених у його змісті та з урахуванням його пояснень, наданих в судовому засіданні. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на зустрічний позов,так як вважає безпідставними вимоги ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_2 підтримав позицію позивача ОСОБА_1 і просив задовольнити позовні вимоги, заявлені в первісному позові та відмовити в задоволенні зустрічного позову за безпідставністю, оскільки вважає, що транспортний засіб вибув з володіння власника за шахрайською схемою, а тому підлягає поверненню останньому.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_8 в судове засідання не з»явився з невідомих причин, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти первісного позову з підстав, зазначених у відзиві на позов, оскільки вважає, що ОСОБА_1 не мав матеріальної можливості придбати спірний транспортний засіб, так як розписка про отримання ним коштів в борг від ОСОБА_12 викликає сумніви щодо часу її складення. Також зазначив, що позивач у позовній заяві не вказав у кого саме і за яку саме суму він придбав спірний транспорний засіб. Крім того, не погоджується з почеркознавчою експертизою, яку надав позивач ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог. Просив відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний, визнавши недійсним в частині покупця біржової угоди купівлі продажу транспортного засобу та визнати право власності на автомобіль за ОСОБА_5, так як саме за кошти останнього він був придбаний та оформлений на ОСОБА_1 в зв»язку з відсутністю паспорта у ОСОБА_5 Також просив врахувати, що на даний час спірний транспортний засіб знаходиться на штрафмайднчику у Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, а не у ОСОБА_5, в якого позивач просить витребувати даний транспорний засіб.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5, який є відповідачем по первісному позову та позивачем по зустрічному та доводиться їй та ОСОБА_1 сином, в 2007 році виїхав за кордон на роботу. Отримуючи кошти, він допомагав їм матеріально повернути кредит, який вони брали сумісно з ОСОБА_1 і в подальшому перераховував кошти на особовий рахунок, відкритий на своє ім»я. У 2008 році син виявив бажання придбати автомобіль і приїхавши в Україну, перед його купівлею 11.07.2018 року, зняв кошти в сумі 7990 євро з власного рахунку. 12.07.2008 року вони всі разом: вона, чоловік та син поїхали в м. Київ з метою придбати транспортний засіб. За 14000 доларів США, які належали сину - ОСОБА_5, купили VOLKSWAGEN, який було оформлено на ім»я чоловіка ОСОБА_1, оскільки в сина на той час не було паспорта, так як він його втратив. 22.10.2008 року ними був придбаний автомобіль Газель, який ОСОБА_1 у 2013 році продав за довіреністю. Про схеми переоформлення транспорного засобу VOLKSWAGEN їй нічого невідомо. Крім того зазначила, що у них була сім»я та нормальні стосунки, але коли чоловік почав зраджувати, почалися проблеми. Вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний слід задовольнити.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився з невідомих причин, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з»явився з невідомих причин, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив.

Допитаний за клопотанням представника відповідача за первісним позовом, адвоката ОСОБА_3, свідок ОСОБА_15, який доводиться рідним братом ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що йому було відомо, що ОСОБА_5 має намір купити транспортний засіб. Коли у 2008 році автомобіль було придбано, його та дружину, яка працювала у Пенсійному фонді та була підлеглою ОСОБА_4, запросили до ОСОБА_4 відсвяткувати дану подію. У них перед цим були автомобілі ВАЗ-4, вантажний ГАЗ -53, Газель, а на даний час у ОСОБА_1 є автомобіль VOLKSWAGEN. Підвердив, що між ним та ОСОБА_5 була розмова, що після повернення із-за кордону він відремонтує та буде використовувати даний автомобіль, так як він належить йому.

Допитаний за клопотанням позивача ОСОБА_1 свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що у 2008 році позичав ОСОБА_1 гроші в сумі 6000 доларів США для придбання транспорного засобу, які на даний час повернуті йому. Таку суму коштів він мав, так як займався підприємницькою діяльністю, а також мав інші доходи.

Вислухавши учасників справи, допитавши свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що визначено ч.1 ст. 321 ЦК України.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ч.ч.1,3 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Особа може відмовитися від свого майнового права.

Відмова від права власності на транспортні засоби, тварини, нерухомі речі здійснюється в порядку, встановленому актами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі біржової угоди купівлі-продажу транспортного засобу, укладеної на Товарній Біржі «Столична» 12.07.2008 року, ОСОБА_16 придбав у ОСОБА_8 транспортний засіб марки VOLKSWAGEN Т4 2001 року випуску, № кузова WVIZZZ70ZIH023747, номерний знак 11АХ1398 (а.с.66 том 1). Заявлена вартість транспортного засобу за узгодженням сторін становить 100 (сто) гривень 00 копійок. Пунктом 4 даної угоди визначено, що вказаним транспортним засобом має право керувати ОСОБА_5. Пунктом 6 передбачена необхідність реєстрації набувачем транспортного засобу в органах Державтоінспекції на протязі 10 діб з моменту придбання.

Згідно свідоцтва про реєстрацію серії СВС № 055516 транспортного засобу даний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_5 ОСОБА_17 відділенням РЕР УДАІ УВС України у Чернігівській області 30.10.2008 року (а.с.5 том 1).

Як вбачається зі змісту копії довіреності НВА 283751, виданої 18.08.2016 року та посвідченої нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 18.08.2016 року, ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 розпоряджатися (зняти з обліку, поставити на облік, продати за ціну та на умовах за його/їх розсудом), належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СВС 055516, автомобіль марки VOLKSWAGEN Т4, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.7 том 1).

Звертаючись до суду, позивач ОСОБА_1 зазначив, що такої довіреності він ніколи не видавав, в зв»язку з чим був змушений звернутися до правоохоронних органів, оскільки автомобіль вибув з його володіння поза його волею.

Згідно витягу з кримінального провадження за № 0000642, внесеного в ЄРДР 29.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій зазначив, що 29.10.2016 року ОСОБА_4, жителька м. Борзна Чернігівської області шахрайським шляхом переоформила вищевказаний автомобіль на свого сина ОСОБА_5 (а.с.6 том 1).

За повідомленням територіального сервісного центру 7443 МВС України в Чернігівській області згідно електронних облікових даних транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, 2001 року випуску, № кузова WVIZZZ70ZIH023747, д.н.з СВ8617АК, свідоцтво про реєстрцію СВС 055516 від 30.10.2008 року був зареєстрований за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканцем м. Борзна вул. 60-річчя Комсомолу, 43. 19.08.2016 року в ТСЦ 1842 (Житомирська обл. м. Бердичів) даний транспортний засіб, по дорученню НВА 283751 від 18.08.2016 року був перереєстрований на підставі договору купівлі-продажу № 1842/2016/021491 від 19.08.2016 року на нового власника ОСОБА_7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4. 29.10.2016 року зазначений транспортний засіб по дорученню НВА 391569 від 27.10.2016 року був перереєстрований на підставі договору купівлі-продажу № 7443/2016/157770 від 29.10.2016 року на нового власника-Васильчука ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 8, 9 том 1).

Як вбачається з висновку експертизи за № 713 від 09.06.2017 року, яка проводилася на підставі постанови слідчого Жабка О.П. від 15.05.2017 року про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 29.10.2016 року за № 0000642, підпис в графі «Підпис», в довіреності від 18.08.2016 року виконаний не ОСОБА_1 (а.с. 10-16).

Як вбачається зі змісту розписки (а.с. 181 том 1) ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_12 кошти в сумі 6000 доларів США для придбання мікроавтобуса.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО 722774 автомобіль VOLKSWAGEN, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 30.10.2016 року зареєстровано за ОСОБА_5 (а.с. 47 том 1).

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Нормою ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовується також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов»язанні; 4) відшкодуваня шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06.11.2009 року з наступним змінами «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція, як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише у разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв»язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред»явлена тільки стороні недійсного правочину.

Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задовленню позови власників майна про визнання недійсним наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч.1 ст. 388 ЦК.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для витребування у нього майна.

Рішення суду про задоволення позову про повернення майна за недійсним правочином, чи витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Враховуючи, що транспортний засіб-автомобіль марки VOLKSWAGEN, 2001 року випуску д.н.з СВ8617АК вибув з володіння позивача поза його волею та без його згоди, набутий відповідачем ОСОБА_5 без законної підстави, тому його слід витребувати у ОСОБА_5, повернувши законному власнику ОСОБА_1

При цьому суд також враховує спосіб отримання ОСОБА_5 даного автомобіля та перереєстрацію його на своє ім»я, так як він перебуває в родинних відносинах з позивачем, а саме доводиться йому сином, час, протягом якого даний автомобіль перебував у власності ОСОБА_1 з 2008 по 2016 рік та час, протягом якого він перереєстровувався на інших власників з 18.08.2016 року по 29.10.2016 року та перебував у користуванні та власності інших осіб.

Заявлені ОСОБА_5 позовні вимоги про визнання недійсним в частині покупця біржової угоди купівлі-продажу транспортного засобу та визнання права власності на автомобіль не підлягають задоволенню, оскільки представником останнього не доведено в судовому засіданні, що кошти, які були зароблені ним під час роботи за кордоном в ОСОБА_10 та перараховані на особовий рахунок, відкритий в ПАТ «ОСОБА_11 ОСОБА_2» м. Київ (а.с. 73 том 1) в загальній сумі 7999 гривень євро та зняті 11.07.2008 року перед придбанням даного транспортного засобу, були витрачені саме на придбання спірного автомобіля. Посилання представника позивача за зустрічним позовом на відсутність паспорта у ОСОБА_5 в зв»язку з його втратою та неможливістю оформити 12.07.2008 року автомобіль на своє ім»я не заслуговує на увагу, оскільки, як вбачається зі змісту п. 4 вищезазначеної біржової угоди, він мав право на керування даним транспортним засобом та не був позбавлений можливості відразу, після укладення даної угоди та отримання нового паспорта 15.07.2008 року (а.с. 46 том 1) вирішити питання з покупцем ОСОБА_1 щодо перереєстрації на своє ім»я даного транспортого засобу у передбачеий законом спосіб.

До того ж, наданий позивачем ОСОБА_1 на підтвердження позовних вимог висновок експерта щодо належності підпису в довіреності від 18.08.2016 року жодним чином не спростований представником ОСОБА_5

Також представником відповідача за первісним позовом не доведено, що розписка від 12.06.2008 року про позику ОСОБА_1 ОСОБА_12 коштів в розмірі 6000 доларів США не відповідає часу її складення, оскільки від проведення технічної експертизи документа від відмовився (а.с. 27 том 2).

Надана на підтвердження спроможності купівлі транспортного засобу довідка про доходи відповідачем ОСОБА_5 за 2007 - 2008 роки (а.с. 74-79) не свідчить про оплату саме останнім даного транспортного засобу, так як суд враховує наявність придбаної ним нерухомості на території України та її вартість за період з 2007 року по 2015 рік (а.с. 144, 150, 153 том 1).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 не підтвердив достеменно факту придбання спірного автомобіля саме за кошти ОСОБА_5

Згідно ст. 8 ОСОБА_19 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_19 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_19 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_19 є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_19 гарантується.

За приписами ч.ч.1,2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до ОСОБА_19 України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 41 ОСОБА_19 України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом задоволені в повному обсязі, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_5В на користь позивача в рахунок повернення судових витрат 3668 гривень 72 копійки із яких: по сплаті судового збору 1668 гривень 72 копійки та 2000 гривень в рахунок оплати витрат, пов»язаних з правничою допомогою адвоката, які підтверджені документально (а.с. 1, 71,72).

Керуючись ст.ст. 8, 41 ОСОБА_19 України, ст.ст. 12, 319, 321, 328, 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 10, 76-83, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 10 ППВСУ за № 9 від 06.11.2009 року з наступним змінами «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити повністю.

Витребувати у ОСОБА_5 належний ОСОБА_1 автомобіль марки VOLKSWAGEN Т4 2001 року випуску, № кузова WVIZZZ70ZIH023747 та повернути його ОСОБА_1.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_8 В»ячеслава Миколайовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про визнання недійсним в частині покупця біржової угоди купівлі продажу транспортного засобу та визнання права власності на автомобіль відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення судових витрат 3668 (три тисячі шістсот шістдесят вісім) гривень 72 копійки із яких: по сплаті судового збору 1668 гривень 72 копійки та 2000 гривень в рахунок оплати витрат, пов»язаних з правничою допомогою адвоката.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_7, інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній.

Відповідач: ОСОБА_5, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_7, інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній.

Відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_8 В»ячеслав Миколайович місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_8, інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній.

Третя особа: ОСОБА_6 місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_9, інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній.

Третя особа: ОСОБА_7 місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_10, інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній.

Третя особа: ОСОБА_4, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_7, інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення виготовлено 28.09.2018 року.

Суддя О.І. Глушко