Справа № 353/643/18
Провадження НОМЕР_4/353/319/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мануляка Ю.В.

з участю секретаря судового засідання Риндич О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 0,724 га (ділянка НОМЕР_3- 0,2840га, ділянка НОМЕР_4 - 0,3206 га, ділянка НОМЕР_5 - 0,1196 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які виділені на підставі розпорядження Тлумацької РДА за № 744 від 15.10.2003 року, у відповідності з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 15.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 108 на ім'я матері ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3 року мати ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла позивачу. Позивач прийняла спадщину та бажає оформити право власності на земельні ділянки на своє ім'я. Однак ОСОБА_1 в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки по причині розбіжності в документах (в Державному акті на право власності на земельну ділянку ім'я матері «ОСОБА_2», а у свідоцтві про народження, про смерть, довідках сільської ради мати значиться на ім'я «ОСОБА_2»).

У зв'язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельні ділянки загальною площею 0,724 га (ділянка НОМЕР_3 - 0,2840 га, ділянка НОМЕР_4 - 0,3206 га, ділянка НОМЕР_5 - 0,1196 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які виділені на підставі розпорядження Тлумацької РДА за № 744 від 15.10.2003 року, у відповідності з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 15.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 108 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явилась, в прохальній частині позовної заяви просить справу розглянути у її відсутності.

Представник відповідача - Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву № 1099 від 05.09.2018, у якій вказав, що позов визнають в повному обсязі, не заперечують проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, підлягає до задоволення на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 15.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 108, належало право власності на земельну ділянку загальною площею 0,724 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 6).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_6 ім'я спадкодавця вказано ОСОБА_3 (а.с. 14), а згідно копії витягу № 1 від 12.06.2018 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с. 15).

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого повторно, ОСОБА_4 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками вказано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 16). А згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_7 від 06.12.1971 року (а.с. 34), її батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_5. 18.10.1992 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (позивач) уклали шлюб та їй було присвоєно прізвище «ОСОБА_1» (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Ще за життя ОСОБА_2 (мати) посвідчила на ім'я ОСОБА_1 (позивач) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 14.09.2009 року (а.с. 9).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, оскільки постійно проживала та була зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 133 від 26.04.2018 року (а.с. 7), а також випискою з погосподарських книг (а.с. 8).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 24/2018 заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_2, з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Чоловік спадкодавця ОСОБА_5 (батько) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто до моменту відкриття спадщини, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

Однак, унотаріальному порядку ОСОБА_1 (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у зв'язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 на земельні ділянки загальним розміром 0,724 гектарів, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Пужниківської сільської ради, Тлумацького району, Івано-Франківської області, на ім'я ОСОБА_2, а свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8, видане Пужниківською сільською радою, Тлумацького району Івано-Франківської області ІНФОРМАЦІЯ_3 року на ім'я ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 372/02-31 від 25.04.2018 року (а.с. 13).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому

порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі ч. 6. ст. 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, з позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцю, а тому позивач звернулася також з взаємопов'язаною вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичне значення та надає їй право на спадкування за заповітом.

Отже, дослідивши та оцінивши докази, які знаходяться у матеріалах справи, суд вважає встановленим факт приналежності спадкодавцю ОСОБА_2 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 15.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 108 на ім'я ОСОБА_2, де помилково вказано ім'я спадкодавця «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2», оскільки встановлення даного факту має для позивача юридичне значення.

За таких обставин, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлої матері ОСОБА_2

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1262, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 206, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,724 га до складу якої входять: ділянка НОМЕР_3 - 0,2840 га, ділянка НОМЕР_4 - 0,3206 га, ділянка НОМЕР_5 - 0,1196 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 15.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 108, виданого на ім'я ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2.

Повернути позивачу ОСОБА_1 сплачений нею по квитанцї № 0.0..1 від 19.06.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_1., 78034, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Тлумацька міська рада об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області, вул. Макухи,2, м.Тлумач, Івано-Франківська обл., 78000, .

Головуючий Мануляк Ю.В.