КИЇВСЬКИЙАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Журавський В.В.
Єдиний унікальний номер справи № 359/2199/18
Апеляційне провадження №22ц/824/2061/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2018 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про визнання права власності на орендоване майно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2018 року позивач звернувся із зазначеним позовом .

Позивач ОСОБА_2 20 червня 2018 року подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню комунального господарства в м. Борисполі укладати договір оренди приміщення по вул. Європейській, 2, яке є предметом спору.

Позивач обґрунтовував необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та поновлення його порушених прав. Зазначав, що у провадженні суду перебуває справа за його позовом про визнання права власності на орендоване приміщення. Незважаючи на наявність спору у суді, відповідач провів конкурс на право укладення договору оренди спірного приміщення, що є порушенням його прав. Приміщення опечатано відповідачем, в той час як у приміщенні знаходяться його речі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права, постановити ухвалу про задоволення заяви.

На апеляційну скаргу надійшов відзив. У відзиві відповідач зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України. Крім того зазначає, що апелянт у своїй скарзі посилається на Протокол засідання конкурсної комісії від 11 травня 2018 року, який скасовано Наказом Головного управління ЖКГ у м. Борисполі від 08 червня 2018 року № 60.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 01 листопада 2018 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від апелянта не надходило.

Від апелянта ОСОБА_2 до апеляційного суду 29 жовтня 2018 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 01 листопада 2018 року. У клопотанні зазначено, що представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 перебуває у відпустці до 07 листопада 2018 року. Разом з тим, до клопотання доказів перебування адвоката ОСОБА_3 у відпустці не додано.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що апелянт та інші особи, які приймають участь у справі, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, доказів поважності неявки свого представника апелянт суду не надав, тому колегія суддів вважає, що неявка апелянта, його представника не може бути визнана судом поважною.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії;

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно зі ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судовий захист повинен бути ефективним, що вимагає ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як видно із матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо визнання права власності на приміщення, що перебувало в оренді у позивача ОСОБА_2 Позивач зазначає, що він зробив капітальний ремонт приміщення на загальну суму 281 000 грн, у зв'язку з чим просить визнати за ним право власності на приміщення за адресою: м. Бориспіль , вул..Європейська ,2 .

Доводи апелянта, що відповідач неправомірно призначив конкурсну комісію для проведення конкурсу на право укладення договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Борисполя, оскільки це порушує його права, є безпідставними.

Крім того, слід зазначити, що посилання апелянта на ту обставину, що висновки суду суперечать Протоколу засідання конкурсної комісії від 11 травня 2018 року є безпідставними, оскільки протокол скасовано Наказом Головного управління ЖКГ у м. Борисполі від 08 червня 2018 року № 60, ще до прийняття судом ухвали (а.с. 15, 27).

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування та додані до неї матеріали у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову та їх доказів, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вид пропонованого забезпечення позову, вірно дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде виготовлений не пізніше 07 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді