Справа № 599/1444/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2018 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі :головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом органу опіки і піклування Зборівської РДА до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки і піклування Зборівської РДА звернувся до суду із позовом про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що діти перебувають на обліку в службі у справах дітей Зборівської РДА як такі, що опинились у складних життєвих обставинах з 10 травня 2017 року. Перевіркою встановлено, що умови для проживання дітей відсутні. Мати самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться їх здоров'ям, не дбає про фізичний та розумовий розвиток, не спілкується з дітьми в необхідному обсязі, не дає дітям доступу до культурних та інших цінностей. Розпорядженням голови Зборівської РДА від 22 травня 2017 року №224-од малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тимчасово влаштовано в комунальний заклад Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» терміном на 6 місяців. Розпорядженням голови Зборівської РДА від 11 вересня 2017 року №450-од малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернуто матері, проте і на даний час вона не виконує свої батьківські обов'язки належним чином. Крім цього з неї слід стягнути аліменти в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, про що подала відповідну заяву.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (далі - Постанова) роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

В абзаці 2 пункту 16 Постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю дітей ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1. Перевіркою служби у справах дітей Зборівської РДА встановлено, що умови для проживання дітей відсутні: будинок в холодну пору року погано опалюється, немає запасу продуктів харчування, санітарно-гігієнічні умови проживання жахливі. Мати самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться їх здоров'ям, не дбає про фізичний та розумовий розвиток, не спілкується з дітьми в необхідному обсязі, не дає дітям доступу до культурних та інших цінностей. Розпорядженням голови Зборівської РДА від 22 травня 2017 року №224-од малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тимчасово влаштовано в комунальний заклад Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини» терміном на 6 місяців. Розпорядженням голови Зборівської РДА від 11 вересня 2017 року №450-од малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернуто матері, проте і на даний час вона не виконує свої батьківські обов'язки належним чином. 03.08.2018 року №01-959/8-02/17 складено висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітніх доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3. Відпорвідачка рішеннями районного суду від 04 серпня 2009 року та 17 серпня 2011 року позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_6. Протягом 2018 року, згідно довідки Зборівського відділення поліції двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.. 184 КУпАп - невиконання батьківських обов'язків. Таким чином суд вважає, що висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 є достатнім і переконливо мотивованим, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Таким чином з ОСОБА_1 слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття.

Керуючись ст.ст.12,81,259,263-265 ЦПК України ст.ст.150, 164, 166 СК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд протягом 30 днів.

Суддя підпис Копія вірно

Суддя Зборівського

районного суду О.Р.Іваницький