УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., за участю представника скаржника адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в порядку ст. 447 ЦПК України,

ВCТАНОВИВ:

Скаржник звернувся зі скаргою в якій просить суд у порядку ст. 477 ЦПК України скасувати постанову винесену державним виконавцем Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 від 01.10.2018 р. по виконавчому провадженню ВП № 3664559 про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 21 578, 21 грн., що становить 50% заборгованості зі сплати аліментів.

Присутній у судовому засіданні представник скаржника вимоги підтримав.

Державний виконавець надав на адресу суду пояснення, в яких просив справу розглянути без їхньої участі, у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити.

Суд, вислухавши представника скаржника, зясувавши обставини справи та дослідивши докази прийшов до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

На виконанні Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходися виконавчий лист виданий Веселівським районним судом Запорізької області від 15.09.1998 р. щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше1/2 неоподатковоного мінімуму доходів громадян починаючи з 07.09.1998 р.

Виконавче провадження ВП № 3664559.

06.10.2018 р. ОСОБА_2 отримав постанову про накладення штрафу від 01.10.2018 р. по виконавчому провадженню ВП № 3664559 винесену державним виконавцем Веселівського районного відділу державної виконавчої служби ГУТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3

Відповідно до копії поштового конверту зазначену постанову ОСОБА_2 було направлено 03.10.2018 р.

Зазначеною постановою відповідно до ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з існуванням заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки на ОСОБА_2 було накладено штраф у розмірі 50% від суми заборгованості 43 156, 42 грн., що складає 21 578, 21 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості, який додається заборгованість зі сплати аліментів утворилась з 2004 року по 20.09.2015 р. (досягнення ОСОБА_5 повноліття). Загальна сума заборгованості на момент досягнення сином повноліття складає 45 433, 38 грн. Відповідно до вищевказаного розрахунку у 2017 році було погашено заборгованість на суму 2 276, 96 грн.

Отже заборгованість складає 43 156, 42 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 43 156, 42 грн. утворилась за період з 2004 року по 20.09.2015 р. Після 20.09.2015 р. аліменти ОСОБА_2 не нараховувались так як його син став повнолітнім.

Постанову про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 21 578, 21 грн. державним виконавцем Фарзаєвим В.А. було винесено 01.10.2018 р. на виконання п. 3 ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3 ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» (зі змінами від 03.07.2018 р., що набрали чинності 28.08.2018 р.) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Зміни якими статтю 71 ЗУ «Про виконавче провадження» було доповнено ч. 14 було внесено ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28.08.2018 р.

Отже на момент виникнення у ОСОБА_2 заборгованості до 28.08.2018 р. за існування зі сплати аліментів зазначеної норми законом не існувало та після 28.08.2018 р. аліменти йому не нараховувались.

Винесена державним виконавцем Фарзаєвим В.А. постанова від 01.10.2018 р. про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 21 578, 21 грн. грубо порушує норми матеріального права оскільки до 28.08.2018 р. за існування заборгованості по сплаті аліментів ніяких штрафів не існувало, такого виду відповідальності взагалі не було. Тобто за існування заборгованості по сплаті аліментів саме 28.08.2018 р. у законодавстві України було погіршено становище боржника, введено новий вид відповідальності у вигляді штрафу, який визначається у залежності від строку накопичення заборгованості і її сумарного розміру.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В даному випадку дія закону погіршує становище людини, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення (виникнення) не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, зміни в законодавстві визначені у ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» можуть бути застосовані до тих випадків, які будуть виникати після 28.08.2018 р. На заборгованість по сплаті аліментів, яка існувала у боржника до 28.08.2018 р. її розмір та тривалість накопичення вказана новація законодавства не розповсюджується. Ця раніше вже існуюча заборгованість не може впливати і враховуватись при визначенні штрафних санкцій у майбутньому на заборгованість, яка виникне після 28.08.2018 р.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8 має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Такі розяснення містяться у пунктах 1 та 2 Постанови ПВС України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Відповідно до п. 4 постанова пленуму ВССУ № 10 від 10.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено обєкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Наведений у пунктах 1, 4 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI перелік позовних заяв (заяв, скарг, дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом встановлено ставки судового збору, за своїм змістом є вичерпним. Отже, справляння судового збору з інших позовних заяв (заяв, скарг), що подаються до суду, не зазначених у частині другій статті 4 Закону 3674-VI, не передбачено, наприклад, за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

На підставі ст.ст.8,58 Конституції України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 1-13, 447-453, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в порядку ст. 447 ЦПК України - задовольнити.

Постанову винесену державним виконавцем Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 від 01.10.2018 р. по виконавчому провадженню ВП № 3664559 про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 21 578, 21 грн., що становить 50% заборгованості зі сплати аліментів - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 05.11.2018 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6