Ухвала

05 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 753/13191/16-ц

провадження № 61-44729ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Аркада», Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк», Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про поділ спільного сумісного майна подружжя; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року у вищевказаній справі.

До касаційної скарги додано клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що заявник є пенсіонером, його дохід за попередній 2017 рік становив 32 463,96 грн, розмір судового збору за подання касаційної скарги у даній справі значно перевищує 5 % від розміру його річного доходу.

Вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, Верховний Суд виходить із того, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки розмір такого судового збору (8 988,00 грн) становить більше 27 % його річного доходу за попередній 2017 рік (32 463,96 грн), що є надмірним тягарем для заявника.

З огляду на вищевикладене, клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Отже, касаційна скарга подана з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.

Відповідно до частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись частиною сьомою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 8 988,00 грн.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Аркада», Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк», Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про поділ спільного сумісного майна подружжя; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Витребувати Дарницького районного суду м. Києва матеріали вищезазначеної цивільної справи № 753/13191/16-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак