Провадження 2-о/521/327/18
УХВАЛА

про залишення заяви без руху.

02 серпня 2018 року м. Одеси

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 Ріаєвича зацікавлена особа Малиновський районний у м. Одесі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту укладення шлюбу, поновлення актового запису цивільного стану про реєстрацію шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Ріаєвич звернулися до суду з заявою, посилаючись на ст. 317 ЦПК України, про встановлення факту укладення шлюбу,поновлення актового запису цивільного стану про реєстрацію шлюбу.

Ці факти заявникам необхідно встановити для отримання можливості отримати документи про реєстрацію шлюбу.

Суддя, розглянувши дану заяву, приходить до висновку, що вона подана без додержання вимог ст. 175 та ч.4 ст. 177 ЦПК України.

Так, частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору, у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-19, у 2018 році, прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2018 року становить 1762 гривень.

Також, Закон України «Про судовий збір» передбачає вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Так, в ч.2. ст. 3. Закону України «Про судовий збір», зазначено перелік об'єктів - заяв до суду, при поданні яких судовий збір не справляється.

Заявниками у заяві фактично заявлено дві вимоги:

1.Встановити факт реєстрації шлюбу;

2. Поновити актовий запис цивільного стану про реєстрацію шлюбу.

Проте, заявниками до заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду заяви за двома вимогами.

Між тим? згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при обєднанні в одній заяві кількох позовних вимог, судовий збір сплачується в розмірі визначеному ставками, встановленими для відповідних позовів, за кожну таку вимогу окремо.

Враховуючи вказане та те, що заявники заявляють дві вимоги, ними не сплачено судовий збір за кожну вимогу.

У своїй заяві заявники зазначають, що вони звільнені від сплати судового збору, посилаючись на п.21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Проте, погодитись з указаним не має підстав, оскільки відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від судового збору звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у звязку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Також, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, заявниками не повно викладені обставин, якими обґрунтовуються вимоги та відсутні посилання на засоби їх доказування.

Так, доказів щодо вимушеного переселення з тимчасово окупованої території України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, заявниками у своїй заяві до суду не наведено і тих доказів щодо зазначеного до заяви не долучено.

Підтвердженням вимушеного переселення є довідки переселенця, видані структурним підрозділом з питань соціального захисту за місцем проживання переселенця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» №?509 (зі змінами), покладено обов'язок на Міністерство соціальної політики щодо формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Механізм видачі таких довідок затверджено «Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Так, згідно до абзацу 2 пункту 1 вказаного Порядку, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Для отримання довідки ВПО, відмітка про реєстрацію в паспорті не потрібна.

Однак, таких довідок, до заяви заявниками не долучено.

Також, заявники вказали адресу місця перебування в м.Одесі: вул. Героїв Крут,15, але за вказаною адресою знаходиться бизнес-центр.

Проте, п.3 «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи» встановлено, що, як фактичне місце проживання/перебування не можуть зазначатися адреси (місцезнаходження) органів державної влади, місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх підрозділів, будь-яких інших приміщень, за якими внутрішньо переміщені особи фактично не проживають.

Крім того, відповідно до Абзацу дев'ятнадцятого пункту 3 цього ж Порядку, заява про взяття на облік підписується заявником або особою, зазначеною в абзацах третьому - шостому пункту 2 цього Порядку, які дають згоду на обробку, використання, зберігання та надання Адміністрації Держприкордонслужби, Мінфіну для верифікації персональних даних заявника та особи, від імені якої подається заява, відповідно до Закону України Про захист персональних даних.

Проте, незважаючи на вказане, заявники не долучили до заяви до суду своїх довідок переселенця, виданих структурним підрозділом з питань соціального захисту за місцем проживання переселенця.

У звязку з цим, неможливо перевірити вказаний факт і за Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб.

Отже, заявникам необхідно долучити до заяви копії своїх довідок переселенця.

Окрім того, заявники у своїй заяві до суду спростовують своє вимушене переселення з тимчасово окупованої території України до м. Одеси та у позовних вимогах просять: встановити факт, реєстрації шлюбу між ОСОБА_1, громадянка України та ОСОБА_2 Різаєвич, громадянин ОСОБА_3 Федерації, укладений 01.10.2014 року ум. Сімферополь та поновити актову запис цивільного стану про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1, ЗО вересня 1986 року, громадянка України, місце народження: м. Самарканд, Республіка Узбекистан, у шлюбі не перебуває, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, АР Крім, Україна, військово не зобовязана та ОСОБА_2 Різаєвич, 22 травня 1985 року, громадянин ОСОБА_3 Федерації, місце народження: селище Шамалди - Сай, Ошськой області, Киргизька Республіка, у шлюбі не перебуває, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Центральний, район Суворовський, Тульська область, ОСОБА_3 Федерація/вул.Уркуста,19, м. Сімферополь, АР Крім, Україна, військово зобовязаний, укладений 01.10.2014 року у м. Сімферополь, АР Крим, з присвоєнням прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіку «Халілов», дружині «Наманова».

Також, подаючи до суду заяву про встановлення факту укладення шлюбу, заявники посилаються на статтю 317 ЦПК України.

Проте, зазначеною статтею, законодавець регулює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч.2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Виходячи з системного аналізу наведеної норми права, законодавцем не передбачено розгляд справ за ст. 317 ЦПК України, про встановлення факту укладення шлюбу на окупованій території України та внесення змін до актового запису.

Також, суддя звертає увагу заявників на те, що, з заяви вбачається, що є спір про внесення змін до актового запису, який розглядається у порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних осіб із субєктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій, чи бездіяльності.

Отже, заявникам необхідно визначитися з вимогами заяви.

У звязку з цим, суддя звертає увагу заявників на п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», яким вказано, що, при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

На підставі цієї Постанови, в п.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Також? згідно ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Проте, додані заявниками до заяви документи, всупереч вимогам п.2 ст.95 ЦПК України, не завірені належним чином.

Отже, заявникам необхідно усунути і цей недолік заяви, надавши до суду завірені ксерокопії документів, як того вимагає чинне законодавство.

Вищенаведені недоліки заяви, унеможливлюють своєчасний розгляд зазначеної справи.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України, заява подана без додержання вимог, викладених у статті 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

Суддя відкриває провадження у справі на підставі заяви, якщо відсутні підстави для повернення її, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, або не оплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Оскільки, при вирішенні питання про відкриття провадження було встановлено, що заяву подано без додержання вимог ст. 175,177 ЦПК України, згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України, є підстави для залишення заяви без руху, з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 315, 317 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 Сайїтівни, ОСОБА_2 Ріаєвича зацікавлена особа Малиновський районний у м. Одесі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_1, громадянка України та ОСОБА_2 Різаєвич, громадянином ОСОБА_3 Федерації, укладеним 01.10.2014 року ум. Сімферополь та поновити актову запис цивільного стану про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1, ЗО вересня 1986 року, громадянка України, місце народження: м. Самарканд, Республіка Узбекистан, у шлюбі не перебуває, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, АР Крім, Україна, військово не зобовязана та ОСОБА_2 Різаєвич, 22 травня 1985 року, громадянин ОСОБА_3 Федерації, місце народження: селище Шамалди - Сай, Ошськой області, Киргизька Республіка, у шлюбі не перебуває, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Центральний, район Суворовський, Тульська область, ОСОБА_3 Федерація/вул.Уркуста,19, м. Сімферополь, АР Крім, Україна, військово зобовязаний, укладений 01.10.2014 року у м. Сімферополь, АР Крим, з присвоєнням прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіку «Халілов», дружині «Наманова». укладення шлюбу,- залишити без руху.

Заявникам протягом 5 (п'яти) календарних днів, з дня отримання зазначеної ухвали необхідно усунути недоліки заяви, викладені в описовій частині ухвали.

Розяснити заявникам, що, в разі виконання вимог суду у встановлений строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо заявники не усунуть недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникам.

Копію ухвали про залишення заяви без руху, невідкладно надіслати заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В.Мирончук