Справа №523/9602/17
Провадження №2/522/5126/18
11 жовтня 2018 року м.Одеса
Приморський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
Позивач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» 05.07.2017 року звернувся до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 07.07.2018 року відкрито провадження по справі.
До суду 25.07.2017 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2.
Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 03.10.2017 року зазначену справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси.
Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю Кравчук Т.С.
Ухвалою суду від 22.11.2017 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 року №1093/0/15-18 про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у звязку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді Кравчук Т.С. Антонецького С.Л., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 31.05.2018 р. її прийнято до провадження та ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 06.07.2018 року.
В підготовче судове засідання 06.07.2018 року сторони не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.
Ухвалою суду від 06.07.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання призначене на 30.08.2018 року позивач не зявився, надав суду заяву щодо розгляду справи за відсутністю представника ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».
В судове засідання призначене на 30.08.2018 року відповідач не зявився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Розгляд справи відкладено на 08.10.2018 року.
Учасники справи в судове засідання призначене на 08.10.2018 року не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
05.10.2018 року на адресу суду надійшла заява ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» щодо розгляду справи за відсутністю його представника. В заяві представник позивача також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Поштова кореспонденція, направлялась відповідачу на адресу його реєстрації, проте була повернута до суду із відміткою «про закінчення строків зберігання».
Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобовязані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Заяв про зміну місця проживання від відповідача не надходило, тому суд надсилав судову повістку на адресу, яка була раніше відома суду.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м.Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 11 жовтня 2018 року.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.10.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення між автомобілем Toyota Hilux, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобілем Рено, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
Власником постраждалого автомобіля НОМЕР_3, є ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, реєстраційний №ВНС 125575.
Відомості щодо наявності страхового полісу на автомобіль Рено, державний номерний знак НОМЕР_2, відсутні, у звязку з чим ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» сплатила на користь потерпілої особи, ОСОБА_2, страхове відшкодування в сумі 10 797,80 грн.
Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем на підставі заяви про виплату страхового відшкодування (а.с.42) та Звіту №10-045 від 07.11.2014 року (а.с.18- 33).
Відповідальність ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_3, була застрахована в ПрАТ АСК «ІНГО Україна», згідно Договору страхування №670578363.13 від 27.11.2013 року, строк дії з 27.11.2013 року до 26.11.2014 року (а.с.7-12).
ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ АСК «ІНГО Україна» із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП (а.с.42).
Згідно звіту ФОП ОСОБА_5 №10-045 від 07.11.2014 року спеціаліста-оцінщика по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota Hilux, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, склала 12 995,88 грн., за умовами виконання ремонтних робіт на СТО ФОП «ОСОБА_6М.», отже вартість матеріального збитку внаслідок аварійного пошкодження автомобіля НОМЕР_3, склала 12 995,88 грн. (а.с.18-25).
Виходячи з вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідач не надав ніяких доказів, які б спростовували твердження позивача.
Відповідно до п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.
Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Зокрема, з п.п.ґ п.38.1.1. ст.38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Таким чином, з урахуванням наявності вини з боку ОСОБА_1 у скоєні ДТП, здійсненням ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхової виплати на користь ОСОБА_2., суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі в 10 797,80 грн.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 600 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1006 від 24.04.2017 року.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У звязку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то і судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.1, 2, 11, 23, 979, 990, 1166, 1187, 1191 ЦК України; Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 128, 130, 133, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 280-282, 354, 496 ЦПК України; суд,
Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 11 жовтня 2018 року.
Суддя: Домусчі Л.В.