Справа № 640/3727/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору по справі № 640/3727/18,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернулась до суду із заявою, в якій просить повернути судовий збір по справі № 640/3727/18, як сплачений не на той розрахунковий рахунок рахунок по справі №640/3727/18.

Дослідивши надані матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до відповідача, ОСОБА_2, про розірвання шлюбу. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2018року позовні вимоги було задоволено.

В матеріалах справи міститься дві квитанції : квитанція №0.0..1 від 25.04.2018року про сплату ОСОБА_1 судового збору в сумі 704,80 грн. та квитанція № 0.0.980105190.1 від 05.03.2018року про сплату 705 грн. на інший рахунок ніж рахунок для сплати судового збору та в графі «призначення платежу» зазначено адміністративні штрафи та санкції.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що остання просить повернути судовий збір за квитанцією № 0.0.980105190.1 від 05.03.2018року оскільки саме ця квитанція не була прийнята судом як підтвердження сплати судового збору по даній справі, в наслідок чого ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2018року позовна заява була залишена без руху та на виконання вимого ухвали ОСОБА_1 було надано квитанцію №0.0..1 від 25.04.2018року про сплату судового збору на вірний розрахунковий рахунок.

За ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ст.. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, законом передбачений вичерпний перелік підстав для повернення судового збору ухвалою суду.

Питання щодо повернення помилково або надмірно сплаченого судового збору регулюється Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787.

Оскільки з копії квитанції № 0.0.980105190.1 від 05.03.2018року, що містить в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатила грошові кошти 705 грн. на інший рахунок ніж рахунок для сплати судового збору, крім того у графі «призначення платежу» зазначено адміністративні штрафи та інші санкції, що взагалі не має жодного відношення до судового збору, то у суду відсутні підстави для винесення ухвали про повернення судового збору.

Керуючись ст.260 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суддя,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору по справі № 640/3727/18 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Н.М. Бородіна