Справа № 640/8253/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2018 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Муратової С.О.,
за участю секретаря Кіріяченко В.В.,
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова 11.05.2018 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 03.01.1981 Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського району міста Харкова, актовий запис №5 від 03.01.1981, серія свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-ВЛ, № 292887.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається, зокрема, на те що, 03.01.1981 між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського району міста Харкова. Впродовж останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожна зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю та спільний побут. Як наслідок, фактично шлюбні відносини припинились між сторонами більше року тому, а на протязі останніх 6 місяців вони, мешкаючи разом у спільній квартирі, господарство та побут ведуть окремо один від одного. Неповнолітніх дітей у них немає. За глибоким переконанням обох сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, подальше збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач безпідставно відмовляється.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу; розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 19.07.2018 о 10 год. 00 хв. у приміщенні Київського районного суду м. Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська, 7-Б каб. 25), з повідомленням сторін (а.с. 13).
В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 18.09.2018 надійшла заява від ОСОБА_1, в якій він просить закрити підготовчий розгляд справи та призначити справу до розгляду в судовому засіданні (а.с. 27).
Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явилася, відзив чи клопотання до суду не подавала, повідомлялася про час та місце розгляду справи в підготовчому судовому засіданні у встановленому законом порядку.
В судове засідання позивач не зявився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, до канцелярії суду 05.11.2018 надійшла заява від позивача ОСОБА_1, в якій він зазначає, що у звязку з систематичною неявкою відповідача просить винести заочне рішення та задовольнити його позовну заяву. Просить провести судове засідання за його відсутності (а.с. 45).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилася, причину неявки суду не повідомила, повідомлялася належним чином про час і місце судового розгляду справи.
Судом на адресу відповідача неодноразово направлялись судові повістки про необхідність її явки в судове засідання (а.с. 42, 43), проте, поштові повідомлення повернуті на адресу суду у звязку із закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не зявилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, зокрема: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив.
Враховуючи заяву позивача від 05.11.2018 (а.с. 45) суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-ВЛ № 292887 від 03.01.1981 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (на теперішній час - Якуба) було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського району міста Харкова, актовий запис №5 від 03.01.1981 (а.с. 8).
Згідно позовної заяви, неповнолітніх дітей у подружжя немає, господарство та побут ведуть окремо один від одного. Майнового спору на час розгляду справи між сторонами не має.
За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 223, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 24,56,110,112 СК України, суд, -
Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «Якуба».
Згідно ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення складено та підписано 05.11.2018.

Суддя

Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4