Провадження № 2-о/235/923/18
Справа № 235/6874/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Полуянчик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,-

ВСТАНОВИВ:

5 листопада 2018 року ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

В обґрунтування доводів заяви заявник зазначив, що 14 березня 2018 року у м. Донецьк Донецької області померла мати ОСОБА_1 ОСОБА_3.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті матері необхідно для належної реєстрації її смерті уповноваженими органами України.

Заявник та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, надали заяву, в якій підтримали заяву, просили справу розглянути за їх відсутності.

Заінтересована особа про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, її представник в судове засідання не зявися, не повідомив про причини неявки.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі обставині та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1, 14 січня 1965 народження, є дочкою ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, вулиця 230-ї Стрілецької дівізіїАДРЕСА_1.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерством юстиції України 18.10.2000р. № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та на території проведення АТО проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення,анулювання здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу Ш Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000р. № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма 106/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024. Лікарське свідоцтво про смерть видається лікарями, амбулаторно-поліклінічними закладам, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, поталого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. Лікарське свідоцтво про смерть підписується лікарем, який особисто його заповнив, засвідчується круглою печаткою закладу.

Згідно з Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р. № 545-а, перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається родичам померлого чи іншим особам, які зобов'язалися поховати померлого, другий примірник лікарського свідоцтва про смерть залишається в закладі охорони здоров'я.

Статтею 21 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого до суду за межами такої території України.

У проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 відмовлено, у зв'язку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

Факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 14 березня 2018 року в м. Донецьк Донецької області, підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 15, виданого Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Донецька» Амбулаторія № 1 15 березня 2018 року, згідно якого ОСОБА_3 померла 14 березня 2018 року від хронічної серцево-судинної недостатності другої ступені, атеросклеротичної хвороби серця з гіпертензією; довідки про причину смерті № 15, виданої Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Донецька» Амбулаторія № 1, згідно якої ОСОБА_3 померла 15 березня 2018 року від хронічної серцево-судинної недостатності другої ступені, атеросклеротичної хвороби серця з гіпертензією; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3, виданого 15 березня 2018 року Будьоннівським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, згідно якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 14 березня 2018 року у віці 80 років, про що 15 березня 2018 року складений відповідний запис про смерть за № 289; свідоцтва про поховання ОСОБА_3 виданого «ДП Ритуал»; світлинами з місця поховання ОСОБА_3

Згідно висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини зокрема, «Loizidou v Turkey»,«Cyprus v.Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. The Republico f Moldova and Russia»,«Ila&aий;cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини». ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідне заявнику для належної реєстрації її смерті уповноваженими органами України.

Відповідно до ст.ст.17, 21 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п. 1 глави 5 розділу Ш Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000р. № 52/5, Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р. № 545-а, керуючись ст. ст.19, 263-265,315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Первозванівка Волнянського району Запоріжзької області, громадянка України, яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, померла 14 березня 2018 року у віці 80 років, місце настання смерті: Україна, Донецька область, м. Донецьк. Причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність другої ступені, атеросклеротична хвороба серця з гіпертензією.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково до Донецького Апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Суддя Г.В. Назаренко