УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районнго суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Богунський районний суду м. Житомира з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дітей, на утримання дружини, визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Дослідивши зміст позовної заяви, додані до неї документи, суд приходить до висновку, що позов не відповідає вимогам ст.ст. 175, 176 ЦПК України, а саме: відсутнє викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо визначення місця проживання дитини. Відомості про існування спору між сторонами з даного приводу не наводить.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ч.4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

За положеннями п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження.

До позовної заяви надаються її копії та копії всіх документів, що долучені до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч.1 ст. 177 ЦПК України).

В порушення наведених вимог позивачем не вказано орган опіки та піклування, участь якого є обов»язковою при розгляді даного спору, як третю особу, не забезпечено надання копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При зверненні із позовною заявою позивачем здійснено оплату судового збору лише щодо однієї з вимог. Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за вимогу немайнового характеру (визначення місця проживання неповнолітніх дітей) необхідно сплатити судовий збір у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704.80 грн. (УДКСУ у м.Житомирі КОД , банк отримувача - ГУДКСУ у Житомирській області, код МФО 811039, р/р 0003, призначення платежу - «Судовий збір», код платежу 22030001).

Також суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Згідно з п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У відповідності до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів - ст. 78 ЦПК України).

За змістом позовної заяви позивач в обгрунтування вимог про розірвання шлюбу вказує на аморальну, на її думку, поведінку відповідача, що виявляється у зловживанні алкоголем, застосуванні фізичного насилля, ігноруванні матеріальних потреб родини, подружніх зрадах.

При цьому, з врахуванням характеру долучених до позовної заяви матеріалів, позивачем вибірково здійснено акцент саме на подружніх зрадах відповідача. До позовної заяви додано у паперовому вигляді електроні докази - сторінки з соціальної мережі, що ідентифіковано позивачем як належні саме відповідачу. Позивач зауважує, що вказане спілкування велось чоловіком із третьою особою. Крім того, позивачем додано в паперовому вигляді фото інтимних частин тіла.

За положеннями ч.ч. 1-2 ст. 306 ЦК України фізична особа має право на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов, телеграфних повідомлень та інших видів кореспонденції. Листи, телеграми тощо є власністю адресата . Листи, телеграми та інші види кореспонденції можуть використовуватися, зокрема шляхом опублікування, лише за згодою особи, яка направила їх, та адресата. Якщо кореспонденція стосується особистого життя іншої фізичної особи, для її використання, зокрема шляхом опублікування, потрібна згода цієї особи.

Відповідно до частини 4 вказаної норми кореспонденція, яка стосується фізичної особи, може бути долучена до судової справи лише у разі, якщо в ній містяться докази, що мають значення для вирішення справи. Інформація, яка міститься в такій кореспонденції, не підлягає розголошенню.

Згідно з ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

За ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З системного аналізу зазначених норм є необхідним висновок про те, що обставини, які підлягають з»ясуванню та доведенню у судовому засіданні, повинні бути направлені на виявлення порушення інтересів одного з подружжя саме у зв»язку з перебуванням у шлюбі та вказувати, зокрема, на відсутність порозуміння між подружжям, що призводить до сварок, конфліктів, образ тощо, відсутність взаємної поваги, тобто, як на узагальнені соціально визнані ознаки наявних суперечностей та пов»язану із цим неможливість подальшого збереження шлюбу. Обставинами доведення не може бути безпосередньо причина непорозумінь в вигляді проявів поведінки особи, адже в даному випадку перебувають в площині суб»єктивних психологічно визначених ознак. Істотним є наявність самого факту неможливості збереження шлюбу внаслідок невідповідності інтересам одного з подружжя.

Враховуючи вищенаведене, додані до матеріалів справи сторінки з соціальної мережі з відтвореними на одній з них інтимних частин тілу не підлягають долученню до судової справияк такі, що не мають значення для вирішення справи.

Наведені документи повертаються позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 176 ЦПК України, суд,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання неповнолітніх дітей залишити без руху.

Надати позивачу строк в десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для виправлення вказаних недоліків.

Електронні докази в паперовому вигляді - роздруківка з соціальної мережі на 14 аркушах, повернути позивачу.

В разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя: Д.М.Лєдньов