23.07.2018 Єдиний унікальний номер 205/3874/18
Єдиний унікальний номер 205/3874/2018
Провадження № 2/205/2271/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 4 червня 2018 року поштою направила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, який надійшов до суду 5 червня 2018 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 червня 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що 5 жовтня 2017 року між нею та відповідачем було укладено договір про виконання будівельних робіт, вартість яких складає 14 755 гривень. Відповідно до умов договору позивач передала відповідачу в якості авансу грошові кошти в сумі 7 000 гривень. Разом з тим, відповідач свої зобовязання щодо будівельних робіт не виконав, чим порушив взяте на себе зобовязання. Позивач у своєму позові просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 7 558 гривень, яка складається з боргу у розмірі 7 000 гривень, інфляційних витрат в сумі 448 гривень та трьох відсотків річних у розмірі 110 гривень, а також судові витрати у розмірі 5 604 гривень 80 коп. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, оскільки суму боргу ним частково у загальному розмірі 1 010 гривень було сплачено, а витрати на правову допомогу завищені, оскільки в їх розмір враховано чотири судові засідання, хоча у такій кількості вони не проводилися.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 5 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір на виконання будівельних робіт № 1 (а.с. 10), згідно умов якого відповідач зобовязався здійснити роботи з утеплення фасаду, загальною площею 46,11 м2, за адресою: АДРЕСА_1, п.п. 1.1, 1.3 договору. Строком дії договору визначено період з 9 жовтня 2017 року по 20 жовтня 2017 року п. 2.7 договору.

З метою виконання зобовязання (п. 2.1 договору) позивачем на імя відповідача в якості авансу було перераховано грошові кошти у розмірі 7 000 гривень (а.с. 11).

Разом з тим, свої зобовязання за договором відповідач не виконав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

На підставі ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до дублікату квитанції № Р24А299925476А73065 від 5 жовтня 2017 року ОСОБА_1 на імя ОСОБА_2 було перераховано грошові кошти у розмірі 7 000 гривень (а.с. 11), що свідчить про виконання позивачем своїх зобовязань за договором у повному обсязі.

Разом з тим, ні у визначений в договорі строк, ні до теперішнього часу відповідач свої зобовязання за договором не виконав.

Згідно наданих ОСОБА_2 квитанцій, з метою повернення ОСОБА_1 коштів, ним на її картковий рахунок було перераховано 3 листопада 2017 року грошовій кошти у розмірі 503 гривень (а.с. 23), а 17 листопада 2017 року 507 гривень (а.с. 22), що у загальному розмірі складає 1 010 гривень.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу підлягають частковому задоволенню у розмірі 5 990 гривень (7 000 гривень 1 010 гривень = 5 990 гривень).

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні витрати та три проценти річних від простроченої суми.

Згідно розрахунку позивача розмір інфляційних витрат за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року складає 448 гривень, а три проценти річних за період з 21 листопада 2017 року до 1 червня 2018 року 110 гривень (а.с. 3 оберт).

Разом з тим, позовні вимоги в цій частині також підлягають частковому задоволенню.

Як випливає з розрахунку позивача загальний індекс інфляції за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року складає 106,4 %, з урахуванням того, що сума боргу відповідача перед позивачем складає 5 990 гривень, то з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню інфляційні витрати у розмірі 383 гривень 36 коп (5 990 гривень х 0,064 = 383 гривні 36 коп), у задоволені інших позовних вимог в цій частині позивачу слід відмовити.

Три проценти річних за період з 21 листопада 2017 року до 1 червня 2018 року з урахуванням суми боргу у розмірі 5 990 гривень складають 94 гривні 64 коп (3% : 365 днів х 192 дні = 1,58%; 5 990 гривень х 1,58% = 94 гривні 64 коп), які і підлягають стягенню з відповідача на користь позивача. Інші вимоги в цій частині задоволенню також не підлягають.

Таким чином, загальна сума заборгованості складає 6 468 гривень, яка складається з суми боргу у розмірі 5 990 гривень, інфляційних витрат у розмірі 383 гривень 36 коп та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 94 гривень 64 коп.

На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп (а.с. 1). З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 603 гривень 16 коп (6 468 гривень х 704 гривені 80 коп : 7 558 гривень = 603 гривні 16 коп).

Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 8 акту про надання правничої (правової) допомоги від 30 травня 2018 року ОСОБА_1 сплатила, а адвокат отримав гонорар у загальному розмірі 2 000 гривень (а.с. 9 оберт). У звязку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 711 гривень 56 коп (6 468 гривень х 2 000 гривень : 7 558 гривень = 1 711 гривень 56 коп).

В іншій частині вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають, оскільки рішення по справі ухвалено у першому судовому засіданні, а у розмір витрат закладено вартість участі адвоката у пяти судових засіданнях, крім того, відзив на позов відповідачем не подавався, тому адвокатом також не складалася відповідь на відзив, вартість якої було закладено у розмір витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, загальна сума понесених позивачем судових витрат складає 2 314 гривень 72 коп (603 гривні 16 коп + 1 711 гривень 56 коп = 2 314 гривень 72 коп), а загальна сума, яку необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, складає 8 782 гривні 72 коп (6 468 гривень + 2 314 гривень 72 коп = 8 782 гривні 72 коп).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 610, ч. 2 ст. 625, ст. 629, ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, ч. 1 ст. 133, ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: 52142, Дніпропетровська, обл., Пятихатський район, с. Комісарівка, вул. Чкалова, буд. 23, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: 49000, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) суму заборгованості у загальному розмірі 6 468 гривень, яка складається з суми боргу у розмірі 5 990 гривень, інфляційні витрати у розмірі 383 гривень 36 коп та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 94 гривень 64 коп, а також судові витрати у розмірі 2 314 гривень 72 коп, а всього 8 782 гривень 72 коп.

У задоволені інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: О.С. Приходченко