Постанова

Іменем України

01 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 166/633/17

провадження № 61-31043св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В.В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» в особі Ратнівського відділення публічного акціонерного товариства ПАТ «Волиньгаз»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» в особі Ратнівського відділення публічного акціонерного товариства ПАТ «Волиньгаз» на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 10 липня 2017 року, у складі судді Фазан О. З., та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 29 серпня 2017 року, у складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Стрільчук В. А., Здрилюк О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» в особі Ратнівського відділення публічного акціонерного товариства ПАТ «Волиньгаз» (далі - ПАТ «Волиньгаз») про захист прав споживача та визнання дій по донарахуванню за спожитий газ неправомірними, зобов'язання вчинити дії.

Позов мотивовано тим, що на підставі укладеного між ПАТ «Волиньгаз» та ОСОБА_4 договору від 10 жовтня 2006 року, останньому надаються послуги з газопостачання. За умовами договору облік спожитого газу фіксується за допомогою лічильника, періодичність повірки якого складає 8 років.

27 лютого 2014 року працівниками Ратнівського відділення

ПАТ «Волиньгаз» було складено акт про зняття на повірку лічильника газу з показником 18 250 м. куб.

04 квітня 2014 року лічильник було повернуто із проведенням опломбування, про що складено акт встановлення лічильників газу у житловому фонді.

Посилаючись на здійснення втручання в роботу газового лічильника,

24 квітня 2017 року відповідачем донараховано позивачу необлікований об'єм природного газу за період з 19 січня 2017 року по 09 березня

2017 року 543,097 м. куб, що становить у вартісному еквіваленті

4 933,31 грн.

Позивач вказував на неправомірність дій відповідача та відсутність з його боку будь-яких втручань у роботу лічильника газу та своєчасне здійснення ним оплати за спожитий газ. ОСОБА_4 зазначав, що експертиза лічильника була проведена за його відсутності, та жодних повідомлень про її вчинення він не отримував.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 10 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 29 серпня 2017 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії ПАТ «Волиньгаз» щодо проведення донарахування абоненту

ОСОБА_4 необлікованого об'єму природного газу в сумі 4 933,31 грн. Зобов'язано ПАТ «Волиньгаз» провести перерахунок вартості спожитого ОСОБА_4 природного газу для опалення житлового будинку

по АДРЕСА_1 та скасувати нараховану суму

4 933,31 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, мотивоване тим, що відповідачем не надано беззаперечних доказів того, що пошкодження лічильника відбулось саме з вини споживача. Встановлені судом порушення відповідачем порядку проведення експертизи лічильника газу, незазначення в Акті про демонтаж лічильника для проведення експертизи виявлених порушень його зовнішнього вигляду, а також відсутність обґрунтувань обрання відповідачем періоду для здійснення нарахувань необлікованого об'єму природного газу вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Волиньгаз», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що судами попередніх інстанцій було залишено поза увагою ту обставину, що відсутність на момент зняття лічильника металевої пломби на ньому, відповідальність за цілісність якої несе абонент, не заперечувалось дружиною позивача, ОСОБА_5. Разом із цим, цілісність пакету та його опломбованість підтверджує спеціаліст, член комісії з експертизи лічильників газу Гончаров Ігор Володимирович, що виключає можливість його пошкодження під час транспортування.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Позивач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги до касаційного суду не направив.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року дану справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга ПАТ «Волиньгаз» не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Установлено, що 10 жовтня 2006 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Волиньгаз» укладено договір про надання послуг з газопостачання.

04 квітня 2014 року ОСОБА_4, як споживачеві, працівниками ПАТ «Волиньгаз» передано на збереження лічильник газу та установлених пломб і магнітних індикаторів.

09 березня 2017 року складено Акт про зняття лічильника газу у житловому фонді абонента ОСОБА_4, а також Акт про виявлені порушення, де вказано про відсутність державної пломби.

Знятий лічильник було відправлено на експертизу, з акту проведення якої від 29 березня 2017 року вбачається встановлення таких механічних пошкоджень: втручання в роботу лічильного механізму, відсутність металевої пломби, пошкодження пломби наклейки № 4362506; вільний доступ до деталей лічильного механізму.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2492, несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об'єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Так, вимоги щодо проведення експертизи лічильника газу закріплено Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України

від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення).

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі повного та всебічного дослідження доказів, що містяться у справі, встановив наявність у діях працівників відповідача порушень вимог Положення. Зокрема, відсутність відомостей про реєстрацію пломби, якою опломбовувався пакет, в який запаковувався лічильник газу для транспортування, свідчить про порушення відповідачем пункту 3.2.4 Положення. Також, акт про демонтаж лічильника не містить дати проведення експертизи, що є порушенням пункту 3.3.2 Положення. Крім того, споживач не був присутній при експертизі лічильника газу.

Виходячи з виявлених порушень, допущених працівниками ПАТ «Волиньгаз» при знятті лічильника у споживача, проведенні експертизи, та нарахуванні суми, запропонованої позивачу для виплати, а також враховуючи покази свідка ОСОБА_7, члена комісії, яка проводить експертизу, стосовно того, що виявлена похибка лічильника за об'ємної витрати Q min - 20.93 % не свідчить про втручання у роботу лічильного механізму, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про недоведеність наявності вини позивача у пошкодженні лічильника газу, які стали підставою здійснення донарахування за спожитий газ.

Наведені в касаційній скарзі доводи, які зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки, колегією суддів відхиляються, оскільки судами правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» в особі Ратнівського відділення публічного акціонерного товариства ПАТ «Волиньгаз» залишити без задоволення.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 10 липня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 29 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В.Пророк

І. М.Фаловська