Справа № 148/1365/18
Провадження №2/148/677/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.04.2014, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно.

Зазначений розмір аліментів є недостатнім для забезпечення утримання сина, оскільки потреби останнього з віком зросли, в той час як купівельна спроможність гривнs з 2014 року знизилася. Крім того, зазначений розмір аліментів є таким, що не відповідає мінімальному розміру аліментів встановленому законом.

Також, в ході стягнення аліментів у відповідача виникла заборгованість у сумі 1590 грн.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти у новому розмірі у твердій грошовій сумі 1200 грн., а також заборгованість по сплаті раніше стягнутих аліментів - 1590 грн.

Позивач і її представник у судове засідання не зявилися, однак представник позивача подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що заявлені вимоги підтримують і просять їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився і відомостей про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву у встановлений судом строком, не подав.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За таких обставин, суд з врахуванням норм ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами за відчутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно виконавчого листа від 23.06.2014, на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області у справі № 148/747/14-ц від 28.04.2014, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з 21.03.2014 і до досягнення ним повноліття (а.с. 3, 6).

На виконання зазначеного рішення Тульчинським РВ ДВС ГТУЮ у Вінницької області відкрито виконавче провадження за № 43889219 (а.с. 5).

Згідно інформації Тульчинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницької області за № 4170 від 17.04.2018, станом на 17.04.2018 ОСОБА_2 мав заборгованість з сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у сумі 1590 грн. (а.с. 4).

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За змістом ч. 3 ст.194 СК України, стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника на підставі ст. 187 СК України.

Згідно ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам.

Вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів суд враховує, що згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі.

На підставі положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку ( доходу) матері, батька дитини. Крім того, згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст. 192 СК України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 ПП ВСУ «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Пунктом 17 цієї ж постанови встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частиною 2 ст. 182 СК України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», якою встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня - 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн., а тому, відповідно, розмір аліментів для дитини даного віку на момент розгляду справи не може бути меншим 1013,50 грн.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідач не надав суду доказів, які могли б спростувати обставини на які посилається позивач, враховуючи те, що розмір раніше призначених аліментів є нижчим від мінімального розміру аліментів встановленого на момент розгляду справи у ч. 2 ст. 182 СК України, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення належного рівня життя дітей позивача і відповідача, позов в частині збільшення розміру аліментів слід задовольнити.

Також, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави слід стягнути суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. 180 184, 192, 194 Сімейного кодексу України, ст. 4, 12, 19, 23, 76-81, 95, 141, 206, 352, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, який стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого, за адресою: вул. І. Франка, 32, смт. Шпиків, Тульчинський район Вінницька область, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої,за адресою: вул. І. Богуна, 2а, с. Хижинці, Вінницький район Вінницька область,стягнувши аліментиу новому розмірі на утримання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Розяснити, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_4