Справа № 489/6063/16-ц
Номер провадження 2-зз/489/23/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Супрун Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2018 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Свої вимоги мотивувала тим, що:

- 03.02.2017 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було вжито заходи забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5;

-також 17.05.2018 р. по вищезазначеній справі було постановлено рішення, відповідно до якого позовні вимоги задоволені. Заявник зазначає, що на теперішній час рішення суду набрало законної сили, підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Посилаючись на вищевикладене, заявник просить суд скасувати вищезазначені заходи забезпечення позову, а саме зняти арешт з майна.

Дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого.

В Ленінському районному суді м. Миколаєва на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Згідно Ухвали суду від 03.02.2017 року було вжито заходи забезпечення позову по зазначеній справі, а саме накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.05.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.05.2018 року залишено без змін.

Рішення суду на теперішній час набрало законної сили.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Крім вищезазначеного, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 р. передбачає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час рішення суду по зазначеній справі набрало законної сили, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову.

Зняти арешт, накладений Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.02.2017 на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повне ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 09.10.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова