Справа № 274/3459/17
провадження № 2/0274/637/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2018 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., з участю секретаря Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 пред»явив до суду позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 у якому просить розірвати договір довічного утримання укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, посвідчений 03 листопада 2003 року в.о. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4. зареєстрований в реєстрі за № 4-314.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 листопада 2003 року між ОСОБА_1, ОСОБА_5 (дружина позивача, яка померла 05 липня 2010 року) та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання, посвідчений в.о. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 4-314. Згідно умов договору позивач з дружиною передали у власність відповідачів двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Відповідачі в свою чергу взяли на себе зобов»язання повністю утримувати позивача та його дружину, забезпечувати їх харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою. Вартість матеріального забезпечення була визначена ними у розмірі мінімальної заробітної плати. Відповідачі з часу укладення договору довічного утримання ніколи не дотримувалися взятих на себе обов»язків визначених у вищевканому договорі. Вони проживають у Російській Федерації, не приїздять до позивача, не звертають уваги на його потреби і стан здоров»я, не забезпечують його харчуванням, медикаментами, коштами, необхідною допомогою. Тому він змушений звернутись до суду з тим, щоб розірвати укладений між ними договір довічного утримання.

Сторони в судове засідання не з»явились.

Представник позивача ОСОБА_6 на адресу суду спрямувала заяву у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вмоги підтримує.

Від відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 у матеріалах справи містяться заяви у яких вони позовні вимоги визнають(а.с. 39, 58).

Відповідно до вимог статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вимогами статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши докази, відповідно до статті 206 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачами позову, та задовольняє позов з таких підстав.

Судом встановлено, що 03 листопада 2003 року між ОСОБА_1, ОСОБА_5»ю Володимирівною та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання, посвідчений в.о. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4. зареєстрований в реєстрі за № 4-314.

Згідно п.п. 4, 5 вказаного договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли у власність квартиру АДРЕСА_2, та взяли на себе зобов'язання повністю утримувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, забезпечувати їх харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, зберегти в їх безкоштовному довічному утриманні вищевказану квартиру.

Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги) визначена сторонами в розмірі мінімальної заробітної плати(а.с. 6).

З витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно серії ЯАА № 354954 вбачається, що квартира АДРЕСА_2, яку ОСОБА_1 та ОСОБА_5 передали у власність відповідачам належить їм на праві приватної власності кожному по ? частці(а.с. 7).

05 липня 2010 року дружина позивача - ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 8).

Доводи позивача, що відповідачі не виконують умови договору належним чином, на думку суду, підтверджуються зібраними і дослідженими письмовими доказами.

Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 проживають у Російській Федерації (а.с. 38, 39, 40-42, 57, 58).

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов'язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов'язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 76 ЦПК України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання.

Враховуючи, те, що відповідачами визнано фактичне невиконання своїх обов'язків, за договором довічного утримання, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 526, 610, 651, 744, 755, 756 ЦК України, статтями 12, 81, 89, 133, 200, 206, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Договір довічного утримання, укладений 03 листопада 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, посвідчений в.о. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрований у реєстрі № 4-314, розірвати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її у письмовій формі до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суду Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення або не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає та зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серія ВМ номер 059733, виданий 28 листопада 1995 року.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає: Російська Федерація, АДРЕСА_3, НОМЕР_1, виданий ТП № 4 ОУФМС Росії по Московській області по Красногорському муніципальному району, дані про РНОКПП на час винесення рішення відсутні.

Відповідач: ОСОБА_2, проживає: Російська Федерація, Московська область, м. Краснознам»янск, АДРЕСА_4, паспортні дані та дані про РНОКПП на час винесення рішення відсутні

Головуючий: суддя О.В.Замега