Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"09" жовтня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О., за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - Житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Кальміуська», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: м.Маріуполь, вул.Карпінського, буд.82, кім.63. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Маріупольської міської ради № 6/30-3649 від 08 жовтня 2013 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитків: по вул.Карпінського, 82, вул.Сеченова, 77, з майном, яке знаходиться на балансі Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», гуртожиток по вул. Карпінського, 82 в м.Маріуполі був безоплатно переданий у міську комунальну власність. На підставі ордеру №897 від 15 січня 2014 року, наданого ПАТ «ММК імені Ілліча» ліжко-місце у кімнаті № 63 гуртожитку по вул.Карпінського, 82 в м.Маріуполі, було надане громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно з копією особового рахунку №48541 від 11 квітня 2017 року у кімнаті зареєстровано, на ліжко-місце з 10 серпня 2011 року, одну особу ОСОБА_1 З вересня 2014 року останній у кімнаті не проживає, особистих речей у кімнаті немає, має заборгованість за послуги з оплати комунальних послуг 525,85 грн. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно позивачу з метою надання житла для заселення категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У звязку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи - Житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Кальміуська» в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю та ухвалити рішення по справі на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.18 Житлового кодексу України управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Відповідно до ст. 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів на території району, міста, району в місті здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад, здійснюють контроль за використанням і схоронністю житлового фонду, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення.

Згідно ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження щодо управління обєктами житлово-комунального господарства, що перебуває у комунальній власності відповідних територіальних громад, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.

Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, є підставою для визнання осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним.

Рішенням Маріупольської міської ради № 6/30-3649 від 08жовтня 2013 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитків: по вул.Карпінського, 82, вул.Сеченова, 77, з майном, яке знаходиться на балансі Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», гуртожиток по вул. Карпінського, 82 в м.Маріуполі безоплатно переданий у міську комунальну власність.

Ордером на жилу площу в гуртожитку №897 від 15 січня 2014 року ОСОБА_1 надано ліжко-місце в кімнаті №63 будинку №82 (гуртожиток) по вул.Карпінського м.Маріуполя.

Згідно відомостей, наданих Житлово-комунальним підприємством «Керуюча компанія «Кальміуська», згідно до особистого рахунку №48541 в кімнаті №63 будинку №82 (гуртожиток) по вул.Карпінського в м.Маріуполі, зареєстрований наймач ліжко-місця ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до акту обстеження житлового приміщення від 17 березня 2017 року, складеного техніком Житлово-комунального підприємства «Керуюча компанія «Кальміуська» ОСОБА_3 у присутності сусідів встановлено, що ОСОБА_1 у кімнаті не проживає з вересня 2014 року, комунальні послуги не сплачує, особистих речей у кімнаті немає. Зі слів сусідів, останній виїхав з кімнати.

Згідно акту звірки ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, кім.№63, станом на 01 квітня 2017 року, має заборгованість за послуги з оплати комунальних послуг 525,85 грн., що підтверджується розгорнутою оборотно-сальдовою інформацією по особовому рахунку №48544.

За вимогами ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванням житловим приміщенням.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4, не проживає у кімнаті №63 будинку №82 по вул.Карпінського в м.Маріуполі з вересня 2014 року, тобто понад трьох років, оплата за користування житлом не здійснюється, що перешкоджає позивачеві у здійсненні прав щодо майна, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., тому суд вважає необхідним стягнути на користь позивача вказану суму судового збору з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283, ст. 15, 18, 71, 72 ЖК України, Законами України «Про місцеве самоврядування», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - Житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Кальміуська», про втрату права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим в м.Маріуполі по вул.Карпінського, буд.82, кім.63.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача , яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ю. О. Матвєєва