Постанова

Іменем України

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 583/1454/17

провадження № 61-34850св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_5,

третя особа ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2017 року в складі судді Ковальової О. О. та рішення апеляційного суду Сумської області від 05 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Хвостика С. Г., Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про зміну розміру аліментів на час навчання.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7, яка продовжує навчання, на весь час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, у розмірі 200 грн щомісячно. Вказувала, що у відповідача покращився майновий стан, так як він працевлаштувався будівельником до приватного підприємця ОСОБА_8, а кошти, які сплачує на повнолітню дочку, недостатньо для її належного утримання, тому розмір аліментів може бути збільшений за рішенням суду.

На підставі викладеного ОСОБА_4, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила змінити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_5 на її користь аліменти у розмірі по 600 грн щомісячно на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з продовженням нею навчання і до досягнення 23 років.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2017 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів, стягнутих рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року у справі № 583/629/15-ц з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час навчання. Стягнуто на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісяця на весь час навчання в Харківському національному педагогічному університеті імені Г. С. Сковороди, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років до ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи стягувати з 12 червня 2017 року. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць з 12 червня 2017 року до 12 липня 2017 року включно. Відкликано з виконання з Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області виконавчий лист, виданий на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року в справі № 583/629/15-ц, про стягнення ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмір 350 грн щомісячно на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3), починаючи стягнення з 04 березня 2015 року, та зобовязано сплачувати аліменти матері дитини ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що попередніми судовими рішеннями під час вирішення питання про розмір аліментів не було враховано обставини наявності у відповідача на праві власності 1/2 частини житлового будинку, двох земельних ділянок, які він здає в оренду та за які щорічно отримує орендну плату, а також наявності на праві власності автомобіля, що підтверджує можливість сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 05 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення часу, з якого стягуються аліменти у новому розмірі, вказавши замість стягнення з 12 червня 2017 року правильно: з дня набрання рішенням суду законної сили. В іншій оскаржуваній частині рішення місцевого суду залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду щодо наявності правових підстав для збільшення розміру аліментів, які визначені судовим рішенням, а також зазначив, що у разі зміни розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, передати справу на новий розгляд до місцевого суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що майновий стан відповідача не змінився, тому відсутні підстави для зміни розміру аліментів, які стягнути рішенням суду. ОСОБА_5 не може сплачувати 600 грн аліментів щомісячно.

У червні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох повнолітніх дочок: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 18 травня 2015 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочок ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у розмірі по 200 грн на кожну на весь час навчання, але не більше, ніж до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до довідки Харківського національного педагогічного університету імені Г. С.

Сковороди від 29 травня 2017 року повнолітня дочка сторін ОСОБА_6 є студенткою третього курсу факультету дошкільної освіти денної форми навчання на комерційній основі і згідно договору загальна вартість навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр становить 27 620 грн, а за семестр 3 452,50 грн.

ОСОБА_4 працює на посаді завідуючої дошкільного навчального закладу «Волошка» і загальна сума її доходу за період з 01 грудня 2016 року до 31 травня 2017 року без утриманих податків становила 20 852,49 грн.

Розпорядженням сільського голови Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області від 03 липня 2017 року попереджено про звільнення 31 серпня 2017 року всіх працівників дошкільного навчального закладу «Волошка», зокрема, й ОСОБА_4

ОСОБА_5 з 01 квітня 2017 року до 31 травня 2017 року працював електрозварником за трудовим договором у фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, звільнений з роботи за власним бажанням.

Згідно довідки Охтирського міськрайонного центру зайнятості Сумської області від 22 червня 2017 року ОСОБА_5 не зареєстрований у вказаному міськрайонному центрі зайнятості.

Судами також встановлено, що відповідач має у власності 1/2 частину житлового будинку, дві земельні ділянки (паї, за які щорічно отримує орендну плату), автомобіль Volkswagen. Вказані обставини не було враховано під час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного суд першої інстанції в незміненій частині, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що наявні праві підстави для застосування норми статті 192 СК України, оскільки відповідач має у власності 1/2 частину житлового будинку, дві земельні ділянки (паї, за які щорічно отримує орендну плату), автомобіль Volkswagen, а вказані обставини не було враховано під час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Разом з тим, апеляційний суд врахував розяснення, викладені у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та дійшов правильного висновку, що у разі зміни розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції у незміненій частині та рішення апеляційного суду без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції у незміненій частині та суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 серпня 2017 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Сумської області від 05 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк