Справа № 315/707/18
Номер провадження № 2/315/296/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Прістенській Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

06.06.2018 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В позові позивач посилався на те, що під час спільного проживання з відповідачем в період з березня 2008 року по травень 2016 року вона народила доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, посилаючись на ст.ст. 180, 182, 183 СК України та те, що відповідач проходить службу у Збройних Силах України по контракту, отримує орендну плату від здачі земельної ділянки в оренду ТОВ Новий заповіт, вважає, що останній має можливість сплачувати 1/3 частку доходів на утримання доньки, прохала стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття.

22.06.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позовна заява прийнята до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначена у відкрите судове засідання до розгляду на 05.07.2018 року.

10.08.2018 року до суду звернувся представник відповідача ОСОБА_4 з відзивом на позов, в якому позов визнала частково, посилаючись на те, що мінімальний розмір аліментів був збільшений до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважала, що розмір аліментів повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, так як відповідач по закінченню строкового контракту після вересня 2018 року буде безробітній, зміниться його майновий стан, прохала задовольнити позов частково, стягувати 1/4 частку доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття.

03.10.2018 року до суду звернувся відповідач з заявою про розгляд справи у його відсутність.

16.10.2018 року до суду звернувся позивач з уточненою позовною заявою, в якій посилався на те, що під час спільного проживання з відповідачем в період з березня 2008 року по травень 2016 року вона народила доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, посилаючись на ст.ст. 180, 182, 183 СК України та те, що відповідач проходить службу у Збройних Силах України по контракту, отримує орендну плату від здачі земельної ділянки в оренду ТОВ Новий заповіт, вважає, що останній має можливість сплачувати 1/3 частку доходів на утримання доньки, сплата відповідачем 2000 грн. на утримання доньки забезпечить їх рівність при несенні обов`язку щодо утримання доньки, прохав стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року до повноліття дитини.

У судовому засіданні позивач уточнену позовну заяву підтримала, суду пояснивши, що під час спільного проживання з відповідачем в період з березня 2008 року по травень 2016 року вона народила доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, посилаючись на ст.ст. 180, 182, 183 СК України та те, що відповідач проходить службу у Збройних Силах України по контракту, отримує орендну плату від здачі земельної ділянки в оренду ТОВ Новий заповіт, вважає, що останній має можливість сплачувати 1/3 частку доходів на утримання доньки, сплата відповідачем 2000 грн. на утримання доньки забезпечить їх рівність при несенні обов`язку щодо утримання доньки, вона не одружена, мешкає в будинку своїх батьків, за проживання в якому не сплачує, не працює, має на утриманні старшого сина, отримує пенсію на сина за втратою годувальника в розмірі 1400 грн., транспортних засобів не має, інвалідом не визнавалася, стан здоров`я її та дітей задовільний, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів не має, їй відомо, що відповідач мешкає у власному будинку, стоїть на обліку у центрі зайнятості як безробітній, отримує орендну плату за здачу в оренду земельну ділянку в розмірі 5000 грн., не одружений, стягнень не має, за транспортний засіб у відповідача їй не відомо, відповідач сплачував їй двічі по 2000 грн., останній 1000 грн., вона витрачає на доньку 2000 грн., прохав стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.06.2018 року до повноліття дитини.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов визнала частково, прохала стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн., посилаючись на мінливий дохід відповідача в зв`язку з закінченням військової служби за контрактом.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини.

В період з березня 2008 року по травень 2016 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується поясненнями позивача.

04.09.2011 року народилася ОСОБА_3, матір`ю якої є позивач, а батьком - відповідач у справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження.

01.05.2016 року сторони припинили спільне проживання та мешкають окремо.

Донька мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується поясненнями позивача.

Домовленості про спосіб утримання доньки між сторонами не досягнуто.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав.

Позивач не одружена, мешкає в будинку своїх батьків, за проживання в якому не сплачує, не працює, має на утриманні старшого сина, отримує пенсію на сина за втратою годувальника в розмірі 1400 грн., транспортних засобів не має, інвалідом не визнавалася, стан здоров`я її та дітей задовільний, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів не має.

Відповідач мешкає у власному будинку, стоїть на обліку у центрі зайнятості як безробітній, отримує орендну плату за здачу в оренду земельної ділянки в розмірі 5000 грн., не одружений, стягнень не має, за транспортний засіб у відповідача їй не відомо.

08.09.2018 року відповідач перерахував позивачу 2000 грн. аліментів на дитину.

29.10.2018 року відповідач перерахував позивачу 1000 грн .аліментів на дитину.

Позивач витрачає на утримання доньки 2000 грн. в місяць, що підтверджується поясненнями позивача.

Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ч.2 ст.51 Конституції України та главою 15 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.11 ЦК України цивільні прав та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, цивільний обов`язок батьків неповнолітніх дітей на утримання своїх дітей до повноліття, якому кореспондує цивільне право неповнолітніх дітей відповідача на утримання від батьків виникає безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими є Конституція України та Сімейний Кодекс України.

Судом встановлено, що до суду звернулася мати дитини відповідно до ст.180 СК України з позовом до батька дитини про стягнення аліментів на утримання доньки, так як з відповідачем, який є батьком дитини, не досягнуто домовленості про спосіб виконання обов'язку утримувати доньку до досягнення нею повноліття, а батько дитини не виконує обов'язку, передбаченого ст.180 СК України.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Суд доходить висновку, що відповідач, не виконуючи свого обов'язку, передбаченого ст.180 СК України, щодо утримання доньки до досягнення нею повноліття, порушує право доньки на своє утримання до досягнення нею повноліття, а тому порушене право підлягає судовому захисту способом, передбаченим ч.3 ст.181 СК України, а саме шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у частці від доходу батька.

Визначаючи частку від доходу батька, яка підлягає стягненню, суд враховує розмір заявленої позовної вимоги та обставини, передбачені ст.182 СК України: матеріальний стан сторін, задовільний стан здоров`я сторін та їхньої доньки, відсутність аліментних обов`язків у відповідача перед іншими особами, та вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання доньки повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Крім того, суд враховує ту обставину, що обов`язок щодо утримання неповнолітньої доньки, передбачений ст.180 СК України, несуть батьки неповнолітньої і також позивач у справі.

Суд, задовольняючи позов частково, вважає, що позивач не надала суду достовірних, належних та допустимих доказів щодо обставин, передбачених ст.182 СК України, які б дали суду підстави визначити аліменти у розмірі 1/3 частки доходів відповідача.

А тому позов підлягає задоволенню в тій частині, яка ґрунтується на законі, підтверджена обставинами, встановленими судом під час перевірки їх достовірними, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов задоволено в повному обсязі, то судовий збір в розмірі 704,80 грн. відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача та стягує його з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 3-5 ,10-13, 89, 141, 263-266, 268, ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст. 180-184, 191, 200 СК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився м. Гуляйполе Запорізької області, непрацюючого, зареєстрованого та мешкаючого: Запорізька область м. Гуляйполе вул. Мічуріна 74, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.06.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився м. Гуляйполе Запорізької області, непрацюючого, зареєстрованого та мешкаючого: Запорізька область м. Гуляйполе вул. Мічуріна 74, в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Повний текст рішення буде складений 05.11.2018 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ярош С.О.