Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1115/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2018 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Шипоті Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

В позові до суду позивач вказав, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 24.12.2015 позовні вимоги прокурора Яготинського району в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково. У порядку поділу житлового будинку, що по АДРЕСА_1 виділено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в натурі та визнано за ними право власності на 67/100 часток вказаного житлового будинку. Стягнуто з ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 26072 грн. у рахунок компенсації вартості перевищення частки. Стягнуто з ОСОБА_4, в дохід держави 1068 грн. 27 коп. судового збору.

9 лютого 2016 року ВДВС Яготинського РУЮ відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 26072 грн. в рахунок компенсації вартості перевищення частки.

Станом на 21.06.2018 року, кошти із ОСОБА_4 у розмірі 22342 грн. залишаються нестягнутими, добровільно дані кошти відповідачем не сплачено.

Мотивуючи тим, що в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом просив, стягнути із відповідачки на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за прострочення виконання зобов'язання з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, а саме: 7439 грн. 69 коп. - інфляційних витрат від простроченої суми та 1612 грн. - три проценти річних.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_2 - вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_4 вимоги позивача не визнала, та у задоволенні позову просила відмовити, мотивуючи тим, що вона є одинокою матір'ю та сама виховує неповнолітню доньку, вона на даний час не працює, вони з дочкою живуть на допомогу, яка виплачується в разі втрати годувальника, а тому сплатити борг не може.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення.

Як встановлено під час розгляду справи, рішенням Яготинського районного суду Київської області від 24.12.2015 позовні вимоги прокурора Яготинського району в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково. У порядку поділу житлового будинку, що по АДРЕСА_1 виділено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в натурі та визнано за ними право власності на 67/100 часток вказаного житлового будинку. Стягнуто з ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 26072 грн. у рахунок компенсації вартості перевищення частки (а.с.13-17).

Постановою державного виконавця ВДВС Яготинського РУЮ 9 лютого 2016 року(а.с.18) відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 26072 грн. в рахунок компенсації вартості перевищення частки.

Як видно із довідки начальника Яготинського РВ ДВС Жовтун О.І. (а.с.19) станом на 19 червня 2018 року заборгованість ОСОБА_4 складає 22 342 гривні.

Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.20-22), 3 відсотки річних із заборгованості в розмірі 22342,00 гривні складає - 1612,00 гривень; інфляційні збитки за період з 05.01.2016 по 01.06.2018 складають 7439,69 грн.

Відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд України в своїй постанові прийшов до висновку, що не дивлячись на те, що правовідносини між сторонами виникли не з порушення грошового зобов'язання, а з примусового виконання рішення суду, вони регулюються нормами ч.2 ст.625 ЦК України, а не законодавством про виконавче провадження (Постанова Верховного суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12).

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу вимог ст.625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання, (постанова Верховного Суду України від 15.11.2010 року в справі № 3-11гс10).

Відповідно до листа Верховного суду України № 62-97 від 03.04.1997 року інфляція це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги. Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін.

Таким чином до стягнення із відповідачки на користь позивачів підлягають, втрати від інфляції за час з дня набрання чинності рішення і до червня 2018 року із простроченої заборгованості в розмірі 22342,00 грн., в сумі - 7439 грн.69 коп., а також 3 відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі - 1612 грн., що підтверджується доданим до справи розрахунком.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача 704,80 грн. сплаченого ним при поданні заяви судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 264-266 ЦПК України, ст.ст. 598, 611, 625 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання рішення суду задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за прострочення виконання зобов"язання з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, а саме - 7439 (сім тисяч чотириста тридцять дев"ять) гривень 69 копійок інфляційних витрат від простроченої суми та 1612 (одну тисячу шістсот дванадцять) гривень - три проценти річних, а також 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Повний текст рішення виготовлено 8 жовтня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського Апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області.

Суддя Литвин Л.І.