Справа № 305/1477/18
Провадження по справі № 2/305/737/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2018 р. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого - судді Тулик І.І.

за участі секретаря судового засідання - Шемота М.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Позивачка у поданій до суду заяві про забезпечення позову просить, в порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно.

В обґрунтування необхідності застосування таких заходів забезпечення позову посилається на те, що однією з головних причин подання такого позову є невиконання відповідачем договірних зобов"язань з позики. Таким чином, останній може до винесення рішення в даній справі відчужити належне йому нерухоме майно, на яке може бути звернено стягнення в межах суми боргу. Тому, у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним з видів забезпечення позову, зазначених у ст. 150 ЦПК України, є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз"яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов"язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому, враховуючи, що між сторонами виник спір із договірних правовідносин, предметом якого є стягнення боргу за договором позики (розписки), заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2, слід задовольнити, оскільки невжиття заходів забезпечення може ускладнити в подальшому поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Керуючись ст. 149, ст. 150 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити.

Накласти арешт на все нерухоме майно, належне ОСОБА_2, в межах суми стягнення 178000 гривень.

Дані про стягувача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, мешканка за адресою: 90630, смт. Ясіня, вул. Гуцульська,13 Рахівського району Закарпатської області.

Дані про боржника: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець за адресою: 90630, смт. Ясіня, вул. Визволення,41 Рахівського району Закарпатської області.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити сторонам для відома, а до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 днів з дня її проголошення.Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Тулик І.І.