Справа № 2033/2-1167/11
Провадження № 4-с/645/30/18
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

секретар судового засідання - Савченко В.Ю.,

за участю представника заявника - ОСОБА_1,

представника МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районам в м. Харкові ГТУЮ в Харківській області - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про скасування постанов головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2 про повернення виконавчих документів стягувачу, заінтересовані особи: головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2, ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, якою просила поновити строк на звернення до суду зі скаргою та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.04.2018 року у виконавчому провадження № 49182872 та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.04.2018 року у виконавчому провадження № 49182860.

В обґрунтування подання ОСОБА_1 посилалася на те, що 27.04 2018 року головним державним виконавцем МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 49182872 за виконавчим листом № 2-1167/11, виданим 23.11.2011 року про стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суми подвійного завдатку у розмірі 22 000,00 грн..

27.04.2018 року головним державним виконавцем МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 49182860 за виконавчим листом № 2-1167/11, виданим 23.11.2011 року про стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 340,00 грн..

Оскаржувані постанови обґрунтовані тим, що місцезнаходження боржника не встановлено, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені виконавцем відповідно до закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Проте, прийняті постанови є необґрунтованими, безпідставними та такими що порушують права стягувача, оскільки державним виконавцем не в повному обсязі виконано роботу з виконання посадових прав та обовязків, передбачених ст.ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження». Також не зазначено повний перелік заходів, здійснених державним виконавцем стосовно розшуку майна боржника.

Державним виконавцем при винесенні постанови не було дотримано вимог законодавства щодо обовязковості судових рішень, оскільки в разі повернення виконавчого документа без виконання, стягувач буде позбавлений можливості отримати грошові кошти від боржника, в результаті чого будуть порушені права заявника.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1, яка діяла на підставі Ордеру Серії ХВ № 47 000239 від 26 квітня 2018 року, доводи скарги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та зазначила про обставини, викладені вище. Також пояснила, що про наявність вищевказаних постанов дізналися з відповіді державного виконавця у червні 2018 року, які були отримані тільки 18 липня 2018 року. ОСОБА_1 зазначила, що держаним виконавцем не в повному обсязі проведено дії з виконання виконавчих листів, оскільки запит до банківської установи щодо виявлення рахунків боржника в останнє зроблено у 2015 році, перевірка майнового стану боржника проводилася тільки двічі у 2015 та 2017 роках, місце проживання ОСОБА_4 перевірялось один раз.

В судовому засіданні головний державний виконавець МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що ним вжито в повному обсязі передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суми подвійного завдатку у розмірі 22 000,00 грн., а також судових витрат у розмірі 340,00 грн.. Також державний виконавець пояснив, що боржник за адресою: АДРЕСА_1, не мешкає з часу ухвалення рішення, що встановлено виходом за вказаною адресою, місце проживання останньої невідоме. ОСОБА_4 кордон України не перетинала.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчих проваджень №№ 49182872, 49182860, приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 27.04.2018 року головним державним виконавцем МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 49182872 винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа, а саме: виконавчого листа № 2-1167/11, виданого 23.11.2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суми подвійного завдатку у розмірі 22 000,00 грн..

27.04.2018 року головним державним виконавцем МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 49182860 винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа, а саме: виконавчого листа № 2-1167/11, виданого 23.11.2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 340,00 грн..

З вищевказаних постанов вбачається, що боржник ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час виконання виконавчих документів встановлено, що за вказаними адресами боржник не мешкає, майно, на яке може бути звернене стягнення, в квартирах відсутнє. Згідно даних органів, яким надано право реєстрації власності на рухоме та нерухоме майно, за боржником обєктів вказаного майна не зареєстровано. На рахунку боржника в банківській установі кошти відсутні. Таким чином, в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо зясувати місцезнаходження боржника, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, що є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судовим розглядом встановлено, що державним виконавцем вживалися заходи щодо примусового виконання вищевказаних виконавчих листів.

Водночас, за приписами ч. 8 ст. 48 даного Закону, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як встановлено в судовому засіданні, державним виконавцем перевірялась інформація із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 03.11.2015 року, 05.10.2017 року, 27.04.2018 року, тільки 18.10.2017 року були складені акти про перевірку боржника за місцем мешкання та реєстрації, робились запити з метою з"ясування майна та доходів боржника декілька раз, що не відповідає вимогам закону.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обовязковим до виконання.

З огляду на те, що державним виконавцем не в повному обсязі вжито передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання виконавчих листів, що, в свою чергу, призводить до порушення прав стягувача на отримання належних йому від боржника грошових коштів, суд приходить до висновку про задоволення скарги як такої, що ґрунтується на вимогах закону, та скасування постанов державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даною скаргою підлягає задоволенню як таке, що підтверджене відповідними доказами.

Керуючись ст. 447 ЦПК України, ст.ст. 18, 37, 48 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в:

Скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про скасування постанов головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2 про повернення виконавчих документів стягувачу, заінтересовані особи: головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2, ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.04.2018 року у виконавчому провадження № 49182872.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.04.2018 року у виконавчому провадження № 49182860.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 10.09.2018 року.

Суддя І. В. Ульяніч