Справа № 462/4509/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., вивчивши матеріали справи за позовною заявою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Львівська міська рада - про демонтаж самочинно влаштованої огорожі,

в с т а н о в и в :

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Львівська міська рада, в якій просить зобовязати відповідача демонтувати самочинно влаштовану огорожу з металопрофілю довжиною 11м, на землях комунальної власності міста у межах червоних ліній зі сторони проїзної частини вулиці Бр. Климових, 8.

Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Відзиву у встановлений строк відповідачем не подано.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим, статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ст.4 КАС України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.5 ч.4 ст.46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень, зокрема, у випадках, коли право звернення до суду надано субєкту владних повноважень законом.

Підпунктом 1 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Відповідно до підпункту 3 пункту «б» частини 1 статті 31 вказаного Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічну норму закріплено у ст. 14 Закону України «Про основи містобудування».

Згідно ст.7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Згідно п.4.57 Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому від 01.11.2016 № 977, до компетенції районної адміністрації належать, зокрема, повноваження щодо фактів самочинного будівництва.

У справі, яка розглядається, Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду зі позовом, у якому просить зобовязати відповідача демонтувати самочинно влаштовану огорожу з металопрофілю довжиною 11м, на землях комунальної власності міста у межах червоних ліній зі сторони проїзної частини вулиці Бр. Климових, 8, посилаючись на Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням ЛМР від 09.09.2011 року №835.

Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов'язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб'єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже і публічно-правову природу таких правовідносин.

Більше того, звертаючись до суду з позовом про знесення об'єкту самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб'єкт владних повноважень діє з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливим суспільно значимим несприятливим наслідкам порушення відповідних норм і правил, а не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів.

Враховуючи наведене, зокрема субєктний склад правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, характер спору, суд прийшов до висновку, що даний спір є публічно-правовим, а тому вирішення даного спору у відповідності до норм КАС України віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній в Постанові ОСОБА_2 Верховного Суду у справі №14-48 цс18 від 10 квітня 2018 року.

Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - Львівська міська рада - про демонтаж самочинно влаштованої огорожі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду в пятнадцятиденний строк з дня її складення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.