Справа № 182/7150/18
Провадження № 2/0182/3350/2018
У Х В А Л А

Іменем України

01.10.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини та стягнення заборгованості по сплаті аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_2, в якій позивач просить суд:

1. збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду;

2. стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 39 252 грн. 97 коп.;

3. стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 800 грн. 00 коп. - щомісячно.

Суддя, розглянувши дану позовну заяву, приходить до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 8ЗУ "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року був збільшений мінімальний розмір аліментів та внесені зміни, зокрема, до ст. 181-184 СК України.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (зі змінами внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03 липня 2018 року), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Однак, позивачем вимоги щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини, у розумінні ст.192 СК України, не заявлено, а із заявлених вимог вбачається, що вона не ставить питання про збільшення самого розміру стягнутих аліментів, а лише заявляє вимогу про збільшення мінімального розміру аліментів, який передбачений ч.2 ст.182 СК України, у зв'язку з прийняттям Закону України №4928 від 17 травня 2017 року з 30% на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Сімейним кодексом України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв'язку зі змінами в законодавстві, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв'язку з такими змінами і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому, необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Порядок стягнення аліментів визначається Законом України «Про виконавче провадження», Сімейним кодексом України, Інструкцією з організації примусового виконання рішень та іншими нормативними актами.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» (зі змінами внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03 липня 2018 року), порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Тому, слід зазначити, що у разі незгоди позивача із діями державного виконавця щодо стягнення присудженого розміру аліментів, їй слід звертатися до суду із відповідною скаргою. Порядок оскарження дій або бездіяльності державного виконавця врегульовано нормами розділу VII ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині збільшення розміру аліментів слід відмовити, оскільки позивачкою не заявлено вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дитини у розумінні ст.192 СК України, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Розглянувши позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 39 252 грн. 97 коп. і щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 800 грн. 00 коп. - щомісячно, приходжу до наступного.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, що позовна заява містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 800 грн. 00 коп. - щомісячно. Однак, детального розрахунку щодо стягнення вищевказаної суми до позовної заяви не долучила. Крім цього, в позові відсутнє обґрунтування вимог, а саме з чого складаються додаткові витрати.

За таких обставин, суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 ЦПК України, постановляє ухвалу, якою залишає позовну заяву без руху, про що сповіщає позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 175, 185, 258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині збільшення розміру аліментів - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини та стягнення заборгованості по сплаті аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4