Справа № 708/1096/18
Номер провадження № 2/708/415/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Івахненко О.Г.,

при секретарі Омельченко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стецівської сільської ради Чигиринського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну частку (пай), зазначивши, що ОСОБА_2 являлася власником земельної частки (паю), розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах в межах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123518.

06 листопада 2002 року ОСОБА_2 помер.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину фактично прийняла його дружина ОСОБА_1, оскільки вона прживала та була зареєстрована разом з ним, що під підтверджується довідкою Стецівської сільської ради.

Позивач та її представник у судове засіданння не з2явились, надавши заяву про підтримання позовних вимог.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 06 листопада 2002 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 192128 від 08.11.2002 року, помер ОСОБА_2 (а.с.4).

Після її смерті на території Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина.

ОСОБА_2 являвся власником земельної частки (паю), розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах в межах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0123518, зареєстрованого за № 816, що підтверджується архівною довідкою виданою архівним сектором Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області (а.с. 7).

Оригінал сертифіката було втрачено, про що свідчить оголошення опубліковане у газеті «Чигиринські вісті» від 01.09.2018 року № 35 (12826) (а.с.9).

Спадкоємцем майна ОСОБА_2 є позивач, як його дружина, що вбачається із відновленого свідоцтва про одруження серії І-УР № 227114 від 17.04.1962 року (а.с.6).

Крім того, як вбачається з довідок виконавчого комітету Стецівської сільської ради Чигиринського району від 17.04.2018 року №513, № 514, гр. ОСОБА_2 до дня своєї смерті 06.11.2002 року був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, та мав такий склад сімї: дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка протягом шести місяців після смерті своого чоловік користувалась майном та речами померлого, будинком, обробляла присадибну земельну ділянку, вступивши таким чином в фактичне управління та володіння спадковим майном померлого, прийнявши таким чином спадщину. (а.с.10-11).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка, вступивши в управління спадковим майном та користуючись її майном.

Як вбачається з постанови про нотаріальну відмову завідувача Чигиринської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 № 704/02-31 від 22.08.2018 року гр. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на право на земельну частку (пай) розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах в межах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що залишилася після померлго 06 листопада 2002 року ОСОБА_2. (а.с.12).

Згідно даних завідувача Чигиринської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 № 844/01-16 від 26.09.2018 року, після померлого 06 листопада 2002 року ОСОБА_2, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звертався ОСОБА_4, що діяв від імені ОСОБА_1 (спадщина прийнята згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦКУРСР). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини та із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщинуне зверталися (а.с.21).

Так, з огляду на те, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року).

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого ОСОБА_2 не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити, визнати за позивачкою право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Керуючись статтями 524, 525 ЦК УРСР 1963 року, статтями 12, 81, 89, 263, 265ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Стецівської сільської ради Чигиринського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну частку (пай), розміром 3,78 га в умовних кадастрових гектарах в межах Стецівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 01235180, зареєстрованого за № 816 виданого на імя ОСОБА_2, після померлого 06 листопада 2002 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г.Івахненко