Номер провадження: 22-ц/785/4835/18
Номер справи місцевого суду: 520/1410/18
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Бєляєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову (суддя Луняченко В.О.),

встановив:

У лютому 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом, просив суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути позивачу перешкоди у користуванні належними йому на праві спільної часткової власності нерухомими майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме гаражем літерою «П» та банею літерою « Р» шляхом демонтажу за власний рахунок відповідача самовільно надбудованого другого та третього поверхів та приведення вищезазначених гаражу та бані до попереднього стану згідно технічного паспорту на будинок з надвірними спорудами від 31 січня 2014 року.

20.03.2018 року представником позивача була подана заява про забезпечення позову, якою просив заборонити суб'єктам державної реєстрації речових прав, в тому числі: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, вчиняти реєстраційні дії відносно 29/200 частин будинку з надвірними спорудами який розташовано: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 до вирішення судом по суті спору.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд посилався на те, що реєстратори за законом не мають право реєструвати самочинно збудовані об'єкти, а якщо об'єкт відповідача не є самочинним, застосування заборони буде порушенням права власності особи, гарантованого Конституцією України, що є неприпустимим.

Зазначену ухвалу суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали суду. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що засоби забезпечення позову, викладені ним в заяві, є цілком співмірними з позовними вимогами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є усунення позивачу перешкоди у користуванні належними йому на праві спільної часткової власності нерухомими майном, а саме, позивач просить привести будинок в первісний стан.

Відповідно до ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, які повинні випливати із суті заявлених позовних вимог. При цьому забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується, зокрема встановленням заборони вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Судом першої інстанції прийнято до уваги, що при застосуванні вказаної заборони будуть порушуватись права власника ОСОБА_3, суперечить діючому законодавству.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації речових прав здійснювати державну реєстрацію 29/200 частин будинку з надвірними спорудами який розташовано: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги про порушення прав відповідача є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги як на підставу скасування ухвали що в разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач матиме змогу реалізувати своє нерухоме майно, тому судове рішення у разі задоволення позову буде неможливо виконати, є безпідставними та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Інших доводів про неправильність судового рішення апелянтом в скарзі не зазначено.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому у відповідності зі ст. 375 ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст Постанови складено 11 жовтня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець