Провадження №2/748/972/18
Єдиний унікальний № 748/2270/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Сидор А.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, діючи на підставі договору про надання правової допомоги та в інтересах позивача, 22.08.2018 року, посилаючись на положення ст.ст.16, 328, 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268, 1269 ЦК України, звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Шевченка,9 у с. Черниш Чернігівського району Чернігівської області, як за спадкоємцем за законом після смерті сина ОСОБА_4, який помер 25 березня 2016 року.

Позов обґрунтовується наступним.

06.01.2016 року помер колишній чоловік позивача ОСОБА_5, який був одноосібним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Шевченка,9 у с. Черниш Чернігівського району Чернігівської області, згідно договору купівлі-продажу №1-1301 від 31.05.2005 р., і спадщину якого фактично прийняв його син та відповідно син позивача ОСОБА_4, однак за життя не встиг оформити належним чином своє спадкове право і помер 25.03.2016 року у м. Києві. Позивач прийняла спадщину, що відкрилась після смерті сина, однак не може оформити своє право у нотаріальному порядку, оскілки було втрачено правовстановлюючий документ на спадковий будинок, а тому приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

На підставі ухвали від 27.08.2018 року у справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 4 жовтня 2018 року.

До підготовчого судового засідання від сторони позивача надійшла заява з проханням справу розглянути за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги, а від сторони відповідача надійшла заява про відсутність заперечень проти задоволення позову ОСОБА_1

Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У свою чергу згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд повно, всебічно та обєктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, а визнання даного позову стороною відповідача таким, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Так судом встановлено, що 6 січня 2016 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №265062, виданим 6 січня 2016 року виконкомом Черниської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. (а.с.11)

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Черниш вул. Шевченка, буд.9 та який належав останньому на підставі договору купівлі-продажу №1-1301 від 31 травня 2005 року, що підтверджується листами КП «Чернігівське РБТІ» №933 від 29.05.2018, №107/1 від 19.09.2018, інформаційною довідкою №294 від 27.06.2018, технічним паспортом на житловий будинок, завіреною копією договору купівлі-продажу від 31.05.2005. (а.с.16-20)

Як видно з листа Чернігівської районної державної нотаріальної контори №3900/01-16 від 11.09.18 р. після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилася. Усю спадщину після його смерті, в тому числі і наведений вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами прийняв його син та син позивача - ОСОБА_4, який проживав та був зареєстрований разом із померлим спадкодавцем на день його смерті за однією адресою, а саме: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Черниш, вул. Шевченка, буд. 9, що підтверджується довідкою Черниської сільської ради №75 від 16 лютого 2018 року, матеріалами цивільної справи №748/455/18 Чернігівського районного суду Чернігівської області. (додаток цивільна справа №748/455/18, а.с.22, 37)

25 березня 2016 року помер ОСОБА_4, син позивача ОСОБА_1 та померлого 6 січня 2016 року ОСОБА_5, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-БК №367456, виданим 30 березня 2016 року Відділом реєстрації смерті у місті Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві. (а.с.11, 12)

Після смерті ОСОБА_4 усю спадщину, в тому числі і вказаний вище спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який у свою чергу ним було успадковано після смерті свого батька, прийняла позивач по справі - ОСОБА_1, що підтверджується рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області №748/455/18 від 12 квітня 2018 року та матеріалами спадкової справи №84/2018, заведеної у Приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 до майна померлого 25 березня 2016 року ОСОБА_4. (а.с.13, 14)

Однак згідно постанови приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 №949/02-31 від 10 липня 2018 року позивачу, як спадкоємцю за законом першої черги після смерті сина було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №9 з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у селі Черниш Чернігівського району Чернігівської області по вулиці Шевченка, у звязку із втратою правовстановлюючого документу на цей житловий будинок, а саме: договору купівлі-продажу житлового будинку №1-1301 від 31 травня 2005 року, який належав померлому ОСОБА_5, а також у звязку з тим, що ОСОБА_4 хоча і прийняв спадщину після смерті свого батька, проте свої спадкові права не оформив, оскільки помер майже через три місяці після смерті батька. (а.с.15)

Наведене свідчить, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом до спадщини, що відкрилась після смерті її сина ОСОБА_5, в силу приписів статті 1261 ЦК України, положення якої діяли на момент відкриття спадщини.

Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом достовірно встановлено, що за заявою позивача у приватного нотаріуса ОСОБА_2 було заведено спадкову справу за №84/2018 від 22.08.18 р. до майна померлого ОСОБА_4 і його спадщину прийняла мати ОСОБА_1, однак свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями №9 по вул. Шевченка у с. Черниш Чернігівського району Чернігівської області, не видавалось.

Згідно п.1.2 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним з таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо.

Згідно Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ №296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадкований житловий будинок у нотаріальному порядку.

Суд, враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.12-13, 43, 89, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, померлого 25.03.2016 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Шевченка,9 у с. Черниш Чернігівського району Чернігівської області, який належав на праві власності ОСОБА_5, померлому 6.01.2016 р., згідно договору купівлі-продажу №1-1301 від 31.05.2005 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Криворученко Д.П.