Дата документу 21.08.2018
Справа № 334/4517/16-ц
Провадження № 2/334/251/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Кузьменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, в обґрунтування якого зазначила, що 06.06.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого в частині отримання всіх прав вимоги за кредитними договорами та гарантіями до них є відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено кредитний договір № 0703/0608/71-105, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 68000,00 доларів США. Зобов'язання за основним договором було забезпечено договором іпотеки, відповідно до умов якого квартира АДРЕСА_1, яка належала відповідачу ОСОБА_2 була передана банку в якості іпотекодержателя.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» було укладено договір поруки № 0703/0608/71-105-Р-1. Пунктом 10 цього договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання. Сторони, керуючись умовами частини четвертої ст. 559 Цивільного кодексу України встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим договором, є повне виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням.

У травні 2010 року ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк» звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09.12.2010 року позов задоволено. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12.12.2011 року рішення в частині виселення ОСОБА_2 з квартири, яка є предметом іпотеки, скасовано і в цій частині в задоволенні позову відмовлено. При цьому в мотивувальній частині зазначеного рішення апеляційного суду констатована та обставина, що в січні 2009 року позивач ПАТ «Сведбанк» надіслав на адресу відповідачки письмову вимогу про дострокове погашення заборгованості за договором.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та факторинговою компанією ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступив фактору свої права за кредитним договором № 0703/0608/71-105 від 06.06.2008 року та за договором поруки № 0703/0608/71-105-Р-1 від 06.06.2008 року.

Ці права вимоги ФК «Вектор Плюс», у свою чергу, в той же день за договором факторингу, передало ТОВ «Кредитні ініціативи».

У вересні 2014 року TOB «Кредитні ініціативи» звернулося до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0703/0608/71-105 та договору поруки № 0703/0608/71-105-Р-1 від 06.06.2008 року у розмірі 1528369,51 грн. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2015 року в задоволенні позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 01.12.2015 року позовні вимоги ТОВ «Кредитні ніціативи» задоволено в повному обсязі. Дане рішення залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2016 року.

З січня 2009 року по вересень 2014 року ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» до позивача, як до поручителя, жодних вимог не висували, у зв'язку з чим позивач вважає по:руку такою, що припинилася 13.06.2012 року.

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого "ерука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання :зичальником зобов'язання перед Банком або повного виконання поручителем взятих на с ебе зобов'язань, не може розглядатися як установлений строк дії, оскільки це не відповідає нмогам ст. 252 ЦК України.

За таких обставин порука припинилася зі спливом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, що сталося у січні 2009 року, тобто не пізніше 31 липня 2009 року.

Просила визнати факт припинення поруки, встановленою договором № 0703/0608/71-105-Р-1 від 06.06.2008 року.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення та заяву про розгляд справи без його участі, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення проти позову, просив розглянути справи без його участі, в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, розгляд справи, провадження в якій відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, здійснюється за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що 06.06.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого в частині отримання всіх прав вимоги за кредитними договорами та гарантіями до них є ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений кредитний договір № 0703/0608/71-105, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 68000,00 доларів США. Зобов'язання за основним договором було забезпечено договором іпотеки, відповідно до умов якого квартира АДРЕСА_1, яка належала відповідачу ОСОБА_2 була передана банку в якості іпотекодержателя.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» було укладено договір поруки № 0703/0608/71-105-Р-1. Відповідно до п. 10 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання. Сторони, керуючись умовами ч. 4 ст. 559 ЦК України встановили, що строком припинення поруки, встановленої договором, є повне виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09.12.2010 року у справі за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12.12.2011 року рішення в частині виселення ОСОБА_2 з квартири, яка є предметом іпотеки, із зняттям з реєстраційного обліку, скасовано. В задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 із зняттям її з реєстраційного обліку, відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та факторинговою компанією ФК «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступив фактору свої права за кредитним договором № 0703/0608/71-105 від 06.06.2008 року та за договором поруки № 0703/0608/71-105-Р-1 від 06.06.2008 року.

Ці права вимоги ФК «Вектор Плюс», у свою чергу, в той же день за договором факторингу, передало ТОВ «Кредитні ініціативи».

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.03.2015 року у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 1528369,51 грн., в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 01.12.2015 року позовні вимоги ТОВ «Кредитні ніціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи заборгованості за кредитним договором № 0703/0608/71-105 від 06.06.2008 року у сумі 1528369,51 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2016 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 01.12.2015 року залишено без змін.

Судове рішення набрало законної сили.

Таким чином судовим рішенням було встановлено, що поручитель не виконав свої зобов`язання за договором поруки № 0703/0608/71-105-Р-1 від 06.06.2008 року.

Відповідно до ст. 82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга статті 223 ЦПК України).

Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень ч.4 ст. 559 ЦК України немає.

В силу правової позиції Верховного суду України викладеної в постанові від 06.07.2016 року у справі №6-1199цс16, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень ч. 4 ст.559 ЦК України немає.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено підстав для припинення поруки, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення вимог та припинення договору поруки.

Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачці в задоволенні позову відмовлено судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 553, 554, 559, 629 ЦК України;

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_2 про визнання договору поруки № 07/03/0608/71-105-Р-1 від 06.06.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» припиненим - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ісаков Д. О.