Справа № 456/1679/14-ц
Провадження № 4-с/456/24/2018
УХВАЛА

іменем України

"01" жовтня 2018 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1.

з участю секретаря Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_2про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі - Банк), звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 54813092 від 27.06.2018р.

В обґрунтування скарги заявник покликається на те, що 10.10.2014 р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області по справі 456/1679/14-ц постановлено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 719 498,45 грн. та судових витрат по справі. В подальшому був виданий виконавчий лист, який предявлений стягувачем до виконання до Стрийського ВДВС. 26.04.2018 р. державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу ДВС на підставі інформації отриманої з Пенсійного фонду встановлено місце праці боржника ОСОБА_3 ПАТ «СК Універсальна» в м. Київ, на підставі чого видано постанову про передачу ВП №54813092 до Печерського районного відділу ДВС ГТУЮ в м. Київ для подальшого виконання. 10.07.2018 р. на адресу ОСОБА_4 надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, винесена 27.06.2018р. державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_2на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Проте вважають, що державний виконавець поверхнево підійшов до виконання своїх обов»язків. Зокрема, оскільки місцем проживання боржника є м. Стрий вул. Коссака, 4/26, а тому за відсутності майна та місця роботи боржника на території підвідомчій Печерському РВДВС ГТУЮ м. Київ державний виконавець даного відділу повинен був передати згадане виконавче провадження у Стрийський МВДВС ГТУЮ у Львівській області для подальшого виконання за місцем проживання боржника, однак всупереч вимог Закону цього не зробив. А тому не погоджуються із зазначеною постановою, оскільки, на їх думку, вона є неправомірною, грубо порушує вимоги Закону «Про виконавче провадження», у звязку з чим вимушені звернутись до суду з даною скаргою.

Представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд скарги провести у їхній відсутності. В попередніх судових засіданнях, вимоги скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Заінтересована особа, головний державний виконавець Кущ В.В. в судове засідання не зявилась. Однак, надіслали на адресу суду заперечення, просили відмовити в задоволенні скарги. Зокрема послались на те, що оскільки боржник в ПАТ «СК Універсальна» в м. Київ доходів не отримує, нове місце роботи боржника невідоме, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу без виконання.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, будучи судом належним чином та в установленому законом порядку повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши cкаргу та долучені до неї матеріали, суд приходить до висновку, що така підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.447 ЦПК України,сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що 10.10.2014р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області по справі 456/1679/14-ц ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 719 498,45 грн. та судових витрат.

На виконання вказаного рішення суду 5.11.2014 р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області було видано виконавчий лист № 456/1679/14-ц.

4.10.2017р. державним виконавцем Стрийського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54813092.

26.04.2017р. постановою державного виконавця Стрийського відділу ДВС виконавчий документ було скеровано до Печерського районного ВДВС ГТУЮ у м. Київ, оскільки встановлено, що боржник ОСОБА_3 отримує дохід в ПАТ «СК Універсальна», бульвар Лесі Українки, 9 Печерський район м. Київ.

10.05.2015 р. постановою головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_2, вказаний виконавчий документ прийнято до свого провадження та звернуто стягнення на доходи боржника.

Як вбачається з постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.06.2018р. виконавчий лист № 456/1679/14-ц від 5.11.2014р. повернуто стягувачеві на підстав п.2 ч. 1ст. 37, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зі змісту п. 2. ч. 1ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» випливає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Судом встановлено, що після прийняття виконавчого листа до виконання державним виконавцем Кущ В.В. вчинявся ряд виконавчих дій. Так, зокрема 14.05.2018р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, яку направлено для виконання до ПАТ «СК Універсальна». Згідно листа № 478/07-031 ПАТ «СК Універсальна» повідомила, що між боржником ОСОБА_3 та ПАТ «СК Універсальна» договір розірвано.

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова від 27.06.2018 р. винесена з посиланням на п. 2.ч. 1ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» є передчасною.

Так, під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти,у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних, Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. В подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена ЗУ «Про виконавче провадження», тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Окрім того, відповідно до п. 21 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувану, а також наслідки закінчення виконавчого провадження.

Однак, в оскаржуваній постанові, державним виконавцем не зазначено інформації про розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувану.

Враховуючи наведене, суд вважає, що державний виконавець не виконав всіх дій, спрямованих на розшук майна боржника, та передчасно виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувану, а відтак таку постанову слід визнати неправомірною та скасувати.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст.18,37,40,41,48 Закону України «Про виконавче провадження» , ст.ст. 447-449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Київ ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.06.2018 року у виконавчому провадженні № 54813092.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1