Справа № 127/6905/18
Провадження № 22-ц/772/2150/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 рокуСправа № 127/6905/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів Берегового О.Ю., Сопруна В.В.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І., скаржника, відповідача ОСОБА_3, представника позивачки ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду ци-вільну справу за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення

аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

додаткових витрат на утримання дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінниць-кого міського суду Вінницької області від 30 серпня 2018 року, ухвалене у при-міщенні суду у м. Вінниці за головування судді Бессараб Н.М., повний текст якого складений 07 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2018 року ОСОБА_4 звернулася у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утри-мання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та додаткових витрат на утримання дитини. Позов мотивований тим, що сторони перебували у зареєс-трованому шлюбі, який розірваний. Під час спільного подружнього життя у сторін у справі народилася донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. 27 лютого 2006 року рішенням Бершадської районної державної адміністрації Він-ницької області № 3 опікунська рада дозволила змінити прізвище малолітньої дитини ОСОБА_6 з «Літвін» на «Колісник» та зробити відпо-відні зміни у свідоцтві про народження дитини. До досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття відповідач сплачував на її утримання аліменти. У даний час донька ОСОБА_7 повнолітня, є студенткою першого курсу денної контрактної форми навчання першого курсу стоматологічного факультету Львівського на-ціонального медичного університету імені ОСОБА_8, термін навчання у якому визначений до 30 червня 2022 року. Згідно договору від 08 серпня 2017 року № С77/17 загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання у Львівському національному університеті імені ОСОБА_8 становить 176500,00 гривень. За час навчання доньки позивачка сплатила за освітні послу-ги 31942,00 гривні та вважає, що з відповідача слід стягнути половину фактич-но понесених додаткових витрат на утримання дитини, а також передбачувані витрати за навчання дитини у подальшому. Окрім того, внаслідок хвороби ди-тини ще до досягнення нею повноліття позивачка понесла додаткові витрати на щорічне проходження лікування у офтальмолога в розмірі 16180,00 гривень. Позивачка має на утриманні ще одну неповнолітню дитину ОСОБА_9, яку виховує без батька з огляду на те, що дитина народилася у матері, яка не пере-бувала у шлюбі. ОСОБА_4 не працює, лише одержує допомогу як одино-ка матір в розмірі 1549,63 гривень, утримувати самостійно повнолітню дочку ОСОБА_10 їй вкрай складно, тому звернулася до суду з указаним позовом та проси-ла стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доч-ки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з 23 березня 2018 року і до закінчення дочкою навчання у Львівському національному уні-верситеті імені ОСОБА_8, а саме до 30 червня 2022 року; а також до-даткові витрати на утримання дитини у неповнолітньому віці у половинному розмірі сплачених нею коштів на лікування дитини, що становить 8090,00 гри-вень та половину фактично сплачених позивачкою коштів за навчання доньки в університеті в сумі 15971,00 гривні і 72279,00 гривень передбачуваних витрат за навчання дитини в даному навчальному закладі ( а.с. 1-5, 52-56 ).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2018 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 600,00 гри-вень від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 28 березня 2018 року на період її навчан-ня у Львівському національному медичному університеті імені ОСОБА_11 до 30 червня 2022 року включно та не більше, ніж до досягнення донькою 23-х років. Стягнуто з відповідача на користь позивачки 1/2 частини понесених додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини в розмірі 5765,00 гри-вень. Вирішено питання розподілу судових витрат. Рішення суду в частині стяг-нення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущене до негайного виконання. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено ( а. с. 140-144 ).

Позивачка ОСОБА_4, її представник адвокат ОСОБА_5 рішення суду не оскаржують.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, відповідач ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення ска-сувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим за не-повного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з неправильним за-стосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального пра-ва. Зазначає про не встановлення обставин щодо можливості лікування доньки у іншому медичному закладі та безальтернативності вибору останнього, невра-хування спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на час нав-чання доньки з огляду на необхідність сплати аліментів на інших дітей та утри-мання хворої дружини, і взагалі невизнання ним позовних вимог ( а. с. 153-154 ).

29 жовтня 2018 року в апеляційний суд надійшов відзив позивачки та її представника адвоката ОСОБА_5 на апеляційну скаргу ОСОБА_3, де зазначається про безпідставність апеляційної скарги. Стосовно обрання матірю доньки лікувального закладу, а саме ТОВ медичний центр «Офтальмологічна клініка професора Сергієнка», для лікування ОСОБА_7, то позивачка керувалася критеріями якісного надання медичних послуг, скільки б вони не вартували. Відповідач з метою виконання своїх батьківських обовязків, реалізації прав щодо спільної дитини міг поцікавитися про стан здоровя доньки, прийняти ак-тивну участь у виборі лікувального закладу, але відовідних дій відповідач не вчиняв. Крім цього, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 зая-вив про наявність у нього можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_7 на період її навчання в сумі 600,00 гривень щомісячно. Крім цього, суд при виз-наченні розміру аліментів мав на увазі, що відповідач є здоровою, працездат-ною особою, працевлаштований, щомісяця отримує доходи, має трьох неповно-літніх дітей, на утримання яких сплачує аліменти тощо. Стосовно сплати алі-ментів у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу на утримання трьох неповно-літніх дітей, стягнутих згідно судового наказу Вінницького міського суду Він-ницької області від 14 травня 2018 року у справі № 127/10196/18, у відзиві на апеляційну скаргу зазначається, що аліменти присуджуються тому із батьків, хто проживає окремо від дітей і не приймає участі в їх утриманні, на користь того з батьків або інших законних представників дітей, разом з яким діти про-живають ( статті 181 СК України ). Але згідно доказів у справі ОСОБА_3 про-живає в одному помешканні № 18А по вул. О.Гончара м. Вінниці разом з дру-жиною, на користь якої сплачує аліменти, та трьома дітьми від другого шлюбу. З огляду на такі фактичні обставини справи донька ОСОБА_7 не повинна бути обді-леною в утриманні батьком в межах закону у порівнянні з іншими його дітьми, народженими в іншому шлюбі.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здій-снюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеля-ційну скаргу учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задово-ленню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначе-ним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-АМ № 072271 ( а. с. 33, 37 ). Від даного шлюбу колишнє подружжя має доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №035043, де батьком записаний ОСОБА_3 27 лютого 2006 року рі-шенням опікунської ради Бершадської районної державої адміністрації Він-ницької області № 3 «Про зміну прізвища малолітній» дозволено змінити пріз-вище дитини ОСОБА_6 з «Літвін» на «Колісник» та зробити відповідні зміни у свідоцтві про її народження ( а. с. 32, 36 ). На даний час пов-нолітня донька ОСОБА_7 проживає разом з матірю ОСОБА_4, що стверджується довідкою про склад сімї від 19 березня 2018 року № 381 ( а. с. 59 ).

Позивачка ОСОБА_4 не працює, перебуває на обліку в Бершадському управлінні соціальної та молодіжної політики, отримує допомогу як одинока матір на неповнолітню дочку ОСОБА_9, 06 вересня 2009 року народжен-ня, у розмірі 1549,63 гривень, що підтверджується довідкою управління соці-альної та молодіжної політики Бершадської райдержадміністрації від 13 берез-ня 2018 року № 379, копією трудової книжки позивачки та витягом з Державно-го реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням ві-домостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України ( а. с. 20-24 ).

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 11 березня 2015 року у справі № 127/714/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів розмір стягуваних з відповідача аліментів зміне-ний, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх ви-дів заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 березня 2015 року і до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення виданий виконавчий лист ( а. с. 28-31 ). Довідкою Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій об-ласті від 21 березня 2018 року підтверджено отримання позивачкою аліментів з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_7 до повноліття дитини ( а. с. 27 ).

Згідно довідки від 19 березня 2018 року № 136, виданої Львівським націо-нальним медичним університетом імені ОСОБА_8, ОСОБА_7 є студенткою першого курсу денної контрактної форми навчання першого курсу стоматологічного факультету цього навчального закладу. Термін навчання виз-начений до 30 червня 2022 року ( а. с. 26 ). Договором від 08 серпня 2017 року № С77/17, укладеним між Львівським національним медичним університетом ім. Данила Галицького та ОСОБА_4, встановлена загальна вартість освіт-ньої послуги для ОСОБА_7 за весь період її навчання в університеті ім. Да-нила ОСОБА_8 з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2022 року, що становить 176500,00 гривень ( а. с. 19 та зворот ). Відповідно до квитанції від 08 сепня 2017 року № 1 ОСОБА_7 сплатила за навчання 15971,00 гривню ( а. с. 60 ). Згідно квитанції від 29 грудня 2017 року ОСОБА_12 сплачено 15971,00 грив-ню за навчання студентки ОСОБА_7 ( а. с. 61 ).

Відповідно до консультативного заключення дитячого офтальмолога ТОВ «Медичний центр «Офтальмологічна клініка професора Сергієнка» від 13 квіт-ня 2016 року та довідки лікаря цього центру 19 березня 2018 року неповнолітня ОСОБА_7 має хворобу очей, знаходилася на ортоптичному лікуванні ( а. с. 13, 25 ) у ТОВ «Медичний центр «Офтальмологічна клініка професора Сергієн-ка» у 2016-2017 роках. Позивачка за лікування доньки ОСОБА_7 у ТОВ «Медичний центр «Офтальмологічна клініка професора Сергієнка» сплатила 11530,00 гри-вень ( а. с. 12, 121-124 ).

Відповідач ОСОБА_3 з 02 червня 2001 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_13, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АМ № 062277 ( а. с. 76 ). Від даного шлюбу у подружжя є три неповнолітніх доньки: ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується відповідними свідоцтва-ми про народження дітей. Відповідач разом з дружиною та трьома неповноліт-німи дітьми проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5, власником даної садиби є ОСОБА_17 - теща відповідача ( а. с. 76-78, 104 ). ОСОБА_18 відпові-дача ОСОБА_3 ОСОБА_3 є студенткою І курсу денного відділення Він-ницького училища культури і мистецтв ім. М.Д. Леонтовича ( а. с.79 ). ОСОБА_18 та ОСОБА_16 навчаються у закладі «Вінницька дитяча школа мистецтв «Вишенька», що стверджується довідками від 12 грудня 2017 року № 419, 420 ( а. с. 80-81 ). З виписок ф.112/о дитини від 05 червня 2018 року №№ 912 - 914 убачається, що три доньки відповідача ОСОБА_19, ОСОБА_20 і ОСОБА_16 перебу-вають на диспансерному обліку в амбулаторії ЗПСМ № 3 КМПЗ ЦПМСД № 3 з різними діагнозами ( а. с. 101-103 ). Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного ) хворого від 29 травня 2017 року убачається, що дружина відповідача ОСОБА_13 має захворювання та з цього приводу про-ходила лікування ( а. с. 100 ).

Відповідно до судового наказу від 14 травня 2018 року по справі № 127/10196/18 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 на утримання дітей: дочки ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочки ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4, стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку ( доходів ) щомі-сячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповід-ного віку, починаючи стягнення з 03 травня 2018 року, і до досягнення дітьми повноліття ( а. с.134 ). Даний судовий наказ знаходиться на виконанні у Цен-тральному ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області і постановою дер-жавного виконавця по виконавчому провадженню ВП № 56699112 від 06 липня 2018 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_3 ( а. с.135-137 ).

Відповідач ОСОБА_3 згідно довідки від 06 серпня 2018 року № 0608/1 працює підсобним робочим у ТОВ «Будівельна компанія «Вікторія». За вираху-ванням податку на дохід фізичної особи та військового збору він отримує що-місячно 3059,00 гривень ( а. с.132 ).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої ін-станції, керуючись нормами статей 180-182, 184, 185, 199, 200 СК України, ви-ходив із обовязку обох батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, засад розумності та справедливості, а також найкращого забезпечен-ня інтересів дитини, врахувавши при цьому майновий і сімейний стан відпові-дача. Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 аліментів на період навчання доньки ОСОБА_7 в університеті та не більше ніж до досягнення нею 23-х років, а також частини додаткових витрат понесених на лікування ОСОБА_21 у період її неповноліття. Відмовляючи у задоволенні позовних ви-мог щодо стягнення 15971,00 гривні фактично понесених витрат з оплати нав-чання повнолітньої доньки та 72279,00 гривень передбачуваних додаткових витрат на оплату її навчання, суд першої інстанції виходив із заявленої позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продов-жує навчання. Такі правовідносини урегульовані нормами глави 16 СК України. Норми цієї глави не встановлюють окремого, самостійного від аліментних зо-бовязань обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на доньку, що викликані особливими обставинами. Тому у випадку потреби матеріальної до-помоги у звязку з навчанням до досягнення 23-х років правила статті 185 СК України не застосовуються; такі правовідносини регулюються статтею 199 цьо-го Кодексу.

Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у рішенні від 30 серпня 2018 року, як правиль-ними та обґрунтованими.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулю-ються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обовязок батьків утри-мувати повнолітніх дочку, сина, які продовжуються навчання, і у звязку із чим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів ( статті 199, 200, 201 СК України ). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вар-тість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, прожи-вання за місцем його знаходження.

Аргументуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_3 вказує на помилковість задоволення позову та стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, оскільки судом не врахований розмір його до-ходів, необхідність сплати аліментів на утримання інших дітей, а також необ-хідність утримання непрацюючої хворої дружини.

З доводами апеляційної скарги однозначно погодитися не можна, з огляду на наступне.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син про-довжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що во-ни можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з частиною першою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або ) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні роз-міру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дити-ни; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикрат-ний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що ма-ють істотне значення.

У пункті двадцятому Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного ко-дексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх доч-ку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання ), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній до-помозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчан-ня і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів вважає правиль-ним висновок суду першої інстанції, що донька, навчаючись, дійсно потребує матеріальної допомоги. Визначаючись із розміром стягуваних аліментів, судом першої інстанції враховані вартість навчання, витрати, необхідні з цим, взаєм-ний обовязок батьків по утриманню їхньої дитини. Судом першої інстанції та-кож враховано, і про це чітко зазначено в судовому рішенні, дохід відповідача, його обовязок щодо сплати аліментів на утримання інших своїх дітей, хворобу дружини. Тому колегія суддів апеляційного суду, зважаючи на реальні і розум-ні потреби в матеріальному утриманні дитини, обставини, що встановлені в хо-ді судового розгляду та мають обєктивне значення в їх сукупності, вважає справедливим визначення судом аліментів у розмірі 600,00 гривень щомісячно.

При цьому колегія суддів визнає безпомилковим висновок суду першої ін-станції щодо відмови у задоволенні позову в частині стягнення додаткових вит-рат на оплату навчання ОСОБА_7

Відповідно до частини першої статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з бать-ків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставина-ми ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо ). Наразі право-відносини щодо утримання батьками повнолітньої доньки врегульовані главою 16 СК України. Зокрема, статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються нор-ми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тобто, Сімейним кодексом України чітко передбачені норми, що застосовуються до правовідносини з утримання батьками повнолітніх доньки та сина, однак стаття 185 СК України ( щодо додаткових витрат на дитину, які просить стягнути позивачка ) у даному переліку не значиться. Обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, полягає у сплаті аліментів. Саме при визначенні їх розміру враховуються вартість нав-чання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми глави 16 СК України не встановлюють само-стійного, окремого від обовязку сплати аліментів, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обста-винами. Отже, за законом повнолітня особа має право на отримання від батька лише аліментів, а право на отримання від батьків додаткових витрат чинним за-конодавством не передбачене.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного зясування обставин справи при вирішенні вимог про стягнення додаткових витрат на утримання доньки, а саме стосовно вибору медичного закладу для проходження лікування, не є спромож-ними, не мають суттєвого значення для вирішення справи, не спростовують факту понесення матірю дівчинки таких витрат та правильність висновку суду першої інстанції у необхідності стягнення коштів, понесених на лікування ди-тини.

Статтею 185 СК України встановлений обовязок батьків брати участь у до-даткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвит-ком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог час-тини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фі-нансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за на-явності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються до-даткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачу-ваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дити-на, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у звязку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитив-ними фактами ( здібності до музики чи певного виду спорту, що вимагає додат-кових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку ). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню в судовому засідан-ні.

Суд першої інстанції, встановивши, що позивачка самостійно понесла вит-рати на лікування дитини і такі витрати повязані з наявністю у останньої хро-нічної хвороби, яка потребує періодичного лікування та спостереження, відпо-відно до призначення, що підтверджується консультативними заключеннями спеціаліста, з урахуванням документального підтвердження розміру витрачених коштів, повязаних із лікуванням на той час неповнолітньої доньки, дійшов об-ґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача поло-вини витраченої позивачкою суми, що складає 5765,00 гривень.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи вірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають до за-стосування, не допустив порушень процесуального закону, які могли б призвес-ти до ухвалення помилкового рішення і його скасування.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволен-ня.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складений 05 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Судді: О.Ю. Береговий

ОСОБА_22