Провадження № 2/263/2374/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Скрипниченко Т.І., за участю секретаря судового засідання Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом та свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. В квартирі АДРЕСА_2 нього, позивача, також з 25.11.2003 р. зареєстрований відповідач син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час, вже більше ніж 3 роки, відповідач не проживає у вказаній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, його особисті речі в квартирі відсутні, квартирою не цікавиться, оскільки виїхав до країни Ізраїль на постійне місце проживання. Перешкод у праві користування жилим приміщення ні він, ні інші члени сімї відповідачу не чинили, тому звернувся до суду та просить усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належним йому житловим приміщенням квартирою №16 в будинку №2 по проспекту Миру в місті Маріуполі шляхом визнання ОСОБА_2, РНОКПП 313270314, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №16 в будинку №2 по проспекту Миру в міст Маріуполі.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, у подальшому у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи було повідомлено належним чином. Від представника відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю відповідача , який визнає позовні вимоги.

Суд, заслухавши позивача, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 18.11.1996р. ВАТ «Маркохім», квартира АДРЕСА_3 (зараз назва проспект Миру) у м.Маріуполі належала ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. У подальшому, відповідно договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 04.07.2018 року, ОСОБА_1 прийняв у дар від ОСОБА_2 та ОСОБА_8 2/5 частини квартири №16, що знаходиться у будинку №2 по проспекту Миру в місті Маріуполі Донецької області. Також, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.07.2018 року, приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7, ОСОБА_1 отримав у спадщину 2/5 частин квартири 16, що знаходиться у будинку №2 по проспекту Миру в місті Маріуполі Донецької області. Таким чином позивач є єдиним власником квартири №16, що знаходиться у будинку №2 по проспекту Миру в місті Маріуполі Донецької області.

Відповідно інформації надано відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту ММР від 27.08.2018 №03-12-8759, ОСОБА_2 зареєстрований з 25.11.2003 року за адресою: АДРЕСА_4.

Факт не проживання відповідача за адресою: ОСОБА_2, підтверджується актом складеним Комітетом самоорганізації населення «Староміський» 26.07.2018, перевіркою проведеною ЖКП «Жилкоплекс» від 17.08.2016 року.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні зазначила, що її сусід ОСОБА_1 , який є позивачем у справі, проживає один у квартирі №16, знає, що він бажає виписати ОСОБА_2, оскільки останній давно не проживає у квартирі, сам позивач казав їй, що син поїхав в Ізраїль, з квартири його ніхто не виганяв, сварок не було.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд тв. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимогст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла,які проживають разом з ним,мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Однією з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні".

Аналізуючи наведені норми законодавства та обставини, встановлені по справі, той факт, що відповідач не заперечує проти позовних вимог, суд приходить до висновку, що відповідач, як особа, що понад один рік без поважних причин у спірній квартирі не проживає, власником квартири не є, комунальні послуги не сплачує, реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача, оскільки перешкоджає здійсненню права користування майном, відповідач визнав позов та визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, втратив право користування спірною квартирою, тому позовні вимоги про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з того, що позивач не сплачував судовий збір у звязку з тим, що звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 3,10,11,76-81,89,133,141,206,209,229,258-259,263-265,273 ЦПК України, ст.ст.71,72ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, РНОКПП 313270314, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №16 в будинку №2 по проспекту Миру в міст Маріуполі Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП 313270314, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 704,80 грн. витрати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя донецької області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП 313270314, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя Т.І. Скрипниченко