Справа № 180/1520/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем судового засідання Горіною А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради, третя особа: Друга нікопольська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку № 69 по вул.Чкалова в м.Марганці Дніпропетровської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_2, який помер 04 грудня 2011 року, відкрилася спадщина у вигляді будинку № 69 по вул.Чкалова в м.Марганець. Вона є спадкоємцем цієї спадщини за законом. У 2015 році вона звернулася до державного нотаріуса Марганецької міської нотаріальної контори з проханням видати на її імя свідоцтво про право власності на ? частку житлового будинку. Оригінали правовстановлюючих документів у неї були відсутні, тому їй було відмовлено. Від спадщини вона не відмовлялася, бажає її прийняти, але зробити цього не може, оскільки у неї відсутні оригінали документів, необхідних для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. На момент смерті чоловіка вона проживала у будинку та фактично прийняла спадщину за законом.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Відзиву на позовну заяву, заяв і клопотань до суду не надав.

Третя особа про слухання справи повідомлялася належним чином, пояснень щодо позову до суду не надходило.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, вивчивши спадкову справу № 149/2015, яка була заведена після смерті ОСОБА_2, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, позивачка ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_2 (а.с.56).

04 грудня 2011 року ОСОБА_2 помер (а.с.6).

22 червня 2015 року позивач звернулася до державного нотаріуса Марганецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Чкалова, 69, що залишилась після смерті ОСОБА_2. Свідоцтво про право на спадщину їй не видано, оскільки нею не надано документ, що підтверджує право власності на ? частку будинку, про що складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 був власником житлового будинку (домоволодіння) № 69 по вул.Чкалова в м.Марганець на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04 квітня 1969 року (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів від 17 березня 1994 року №124/2 ОСОБА_5 дозволено будівництво нового будинку замість старого по вул.Чкалова, 69 в м.Марганець (а.с.67).

За заповітом, посвідченим державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 17 грудня 1994 року, ОСОБА_4 заповідав все своє майно, в тому числі і жилий будинок з господарчими будівлями, що розташований в м.Марганець по вул.Чкалова, 69, і не добудований будинок, розташований в м.Марганець по вул.Чкалова, 69, в рівних частинах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.8).

12 листопада 2008 року ОСОБА_9 помер.

Згідно довідки про погодження прийняття обєкта будівництва в експлуатацію від 07 грудня 2009 року, виданої заступником міського голови ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_1, спадкоємцям ОСОБА_9, виконком Марганецької міської ради рішенням № 467/1 від 18 листопада 2009 року погоджує прийняття в експлуатацію нового житлового будинку замість старого за адресою: м.Марганець, вул.Чкалова, 69 (а.с.9).

ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 в одному будинку за адресою: м.Марганець, вул.Чкалова, 69 (а.с.11-14).

Згідно довідки, виданої головою квартального комітету 33 кварталу від 09 червня 2015 року, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із дружиною ОСОБА_1 до моменту своєї смерті 04 грудня 2011 року (а.с.54).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої 16 серпня 2018 року Другою нікопольською нотаріальною конторою Дніпропетровської області, інформація щодо ОСОБА_7 у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.51).

Отже, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті свого чоловіка ОСОБА_2

Статтею 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як зазначає Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і повязує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК).

Таким чином, право ОСОБА_2 на спадщину, яке він отримав після смерті ОСОБА_9 за заповітом, перейшло після його смерті до позивачки, як єдиної спадкоємиці.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не спричинить порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов та визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 141, 142, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 04 грудня 2011 року, на ? частку житлового будинку № 69 по вулиці Чкалова в м.Марганці Дніпропетровської області, отриману ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9, померлого 12 листопада 2008 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: територіальна громада м.Марганець в особі Марганецької міської ради, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності, 29-а.

Третя особа: Друга нікопольська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпропетровська область, м.Нікополь, вул.Патріотів України, 103.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2018 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна