2/465/82/18
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

"04" жовтня 2018 р. Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Гулієвої М.І.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участі відповідача та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючому судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про захист честі,гідності,ділової репутації та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

у провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про захист честі,гідності,ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_5.,яка являється також представником відповідача ОСОБА_5заявила про відвід головуючого у справі судді Франківського районного суду м.Львова Гулієвої М.І., посилаючись на наявність у неї сумнівів щодо обєктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки, суддя розглядала кримінальну справу та вирішувала питання про скасування запобіжного заходу ,обраного члену родини відповідачів, чим вчинила дії,які позбавили можливості вільного пересування членам її родини.

Вивчивши подану заяву, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36,37 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо, зокрема, існують обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Частиною другою ст. 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу ,суд задовольняє відвід,якщо доходить висновку про його обгрунтованість,що зазначено у ч.2 ст.40 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенцієї про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною ОСОБА_1 України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до ст.17 Закону України » Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » , суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім . Тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і обєктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності .Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ,про що вказано у справі "Ветштайн проти Швейцарії".

Відповідачкою не надано доказів упередженого ставлення головуючого до відповідачів у справі.

Разом, з тим у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи вказане, положення ст..36,39,40 ЦПК України, суд вважає, що з метою недопущення сумнівів в об»єктивності, неупередженості судді у розгляді справи, заяву слід задоволити.

Керуючись ст.40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Гулієвій М.І.у розгляді цивільної справи за позовомТуниці ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про захист честі,гідності,ділової репутації та стягнення моральної шкоди - задоволити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя М.І.Гулієва