У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Деметрадзе Т.Р., при секретарі Секереш О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

До відкриття провадження по справі позивачем було подано заяву про забезпечення позову. Заява про забезпечення позову обґрунтовує тим, що предметом поданого нею позову є скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, яка належить ОСОБА_3, останній стверджував, що має намір продати дане майно, що у майбутньому може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, просить накласти арешт із забороною відчуження на нерухоме майно ОСОБА_3, яке знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Перемоги, 141/1, та складається зі станції технічного обслуговування, літ. З, загальною площею 621,4 м.кв.; автомийки, літ. К, загальною площею 56,1 м.кв.; магазину, літ. Л, загальною площею 228,3 м.кв.

Вивчивши матеріали справи прихожу до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна відповідачем.

У звязку з цим, враховуючи зміст заявлених вимог вважаю, що такі вимоги щодо забезпечення позову є підставними і підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 157 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (Закарпатська область, Воловецький район, с. Нижні Ворота, вул. Центральна, 119) про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Перемоги, 141/1, та складається зі станції технічного обслуговування, літ. З, загальною площею 621,4 м.кв.; автомийки, літ. К, загальною площею 56,1 м.кв.; магазину, літ. Л, загальною площею 228,3 м.кв., яке належить ОСОБА_3, та заборонити його відчуження у будь-який спосіб.

Ухвалу для виконання надіслати до відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Р. Деметрадзе