Номер провадження: 22-ц/785/7452/18
Номер справи місцевого суду: 520/5016/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Погорєлової С.О., Черевко П.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2018 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Київським районним судом м. Одеси 04 травня 2018 року за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Свої вимоги заявник мотивувала тим, що 09 травня 1998 року вона з ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2016 року шлюб між ними розірвано.

Заявник зазначає, що між нею та ОСОБА_3 не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання їхнього неповнолітнього сина, у звязку з чим вона звернулася до суду.

04.05.2018 року Київським районним судом м.Одеси видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.04.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.03.2026 року.

25.07.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого Київським районним судом м.Одеси 04.05.2018 року у звязку з тим, що його син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає разом з ним та перебуває на повному його забезпеченні. Крім того, Київською районною адміністрацією ОМР близько двух місяців розглядається питання про визначення місця проживання сина з батьком (а.с.17-18).

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.07.2018 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Київським районним судом м.Одеси 04.05.2018 року за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів (а.с.38).

30.07.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про уточнення своєї заяви від 25.07.2018 року та просив переглянути судовий наказ за нововиявленими обставинами (а.с.39).

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.08.2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Київським районним судом м.Одеси 04.05.2018 року за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Судовий наказ, виданий Київським районним судом м.Одеси 04.05.2018 року за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.04.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.03.2026 року скасовано.

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовлено.

Розяснено, що заявлені заявником вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову (а.с.82-83).

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 22.08.2018 року та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання стосовно прийняття заяви ОСОБА_3

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, скасовуючи його та відмовляючи ОСОБА_2 у його видачі, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні Київського районного суду м.Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, яка судом ще не вирішена. Вказані факти є суттєвою обставиною, які не були відомі суду при видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на користь сина ОСОБА_4.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

Відповідно ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.7, 8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано , зокрема, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Таким чином, якщо боржник не погоджується з судовим наказом, який виданий відповідно до п.4, 5 частини 1 ст.161 ЦПК України, він може звернутися до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами або звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 25.07.2018 року звернувся до суду із заявою в порядку ч.1 ст.170 ЦПК України про скасування судового наказу, не дотримуючись вимог ч.7, 8 вказаної статті ЦПК України.

Крім того, заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, подана ОСОБА_3 30.07.2018 року у якості уточнень не відповідає вимогам ст.426 ЦПК України та подається не у формі уточнень, а як окремий документ заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Таким чином, з урахуванням того, що при зверненні до суду із заявою від 25.07.2018 року про скасування судового наказу, ОСОБА_3 не врахував вимоги ч.7,8 ст.170 ЦПК України, у суду не було правових підстав відкривати провадження у справі.

Крім того, не визначення місця проживання дитини не є підставою для скасування судового наказу, а може бути підставою про звільнення від сплати аліментів, у разі визначення місця проживання дитини разом з батьком.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2018 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2018 року скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо прийняття заяви ОСОБА_3 про скасування судового наказу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 10.10.2018 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

ОСОБА_6