Справа №: 272/1188/18
Провадження № 2/272/624/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу№ 272/1188/18, провадження № 2/272/624/18 за позовом ОСОБА_2 в інтересах недієздатного ОСОБА_3 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка (місцезнаходження: п-к Шевченка, 10, м. Андрушівка Житомирської області) про визнання права власності на спадкове майно за законом,суд,-

встановив :

Позивачка звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області в інтересах недієздатного ОСОБА_3 з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що вона є опікуном ОСОБА_3 відповідно до рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 15.10.2003 року. Також вказала, що 30 березня 1997 року померла ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 76 по вул. Дмитрівській (бувшій 22 Зїзду) в м. Андрушівка Житомирської області, який був наданий спадкодавиці рішенням правління конгоспу ім. Шевченка від 21.03.1998 року. За життя ОСОБА_4 сплатила кошти за вищевказаний будинок, однак не оформила правовстановлюючі документи. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв в силу ст. 549 ЦК України (1963 року) її син ОСОБА_5 (рідний дядько позивача), який помер 30.08.2013 року. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв позивач та частково її оформив. Однак він не може реалізувати свої спадкові права на житловий будинок № 76 по вул. Дмитрівській в м. Андрушівка, оскільки спадкодавцями на вказаний будинок не були виготовлені правовстановлюючі документи. Просила визнати за ОСОБА_3 право власності на спадковий будинок, як на спадщину за законом після смерті дядька ОСОБА_5, оскільки він позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

В судове засідання позивачка не зявилась, направила заяви про розгляд справи в її відсутність, заначила, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: ОСОБА_2 є опікуном ОСОБА_3 відповідно до рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 15.10.2003 року. 30 березня 1997 року померла ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 76 по вул. Дмитрівській (бувшій 22 Зїзду) в м. Андрушівка Житомирської області, який був наданий спадкодавиці рішенням правління конгоспу ім. Шевченка від 21.03.1998 року. За життя ОСОБА_4 сплатила кошти за вищевказаний будинок, однак не оформила правовстановлюючі документи. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв в силу ст. 549 ЦК України (1963 року) її син ОСОБА_5 (рідний дядько позивача), який помер 30.08.2013 року. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв позивач та частково її оформив. Однак він не може реалізувати свої спадкові права на житловий будинок № 76 по вул. Дмитрівській в м. Андрушівка, оскільки спадкодавцями на вказаний будинок не були виготовлені правовстановлюючі документи.

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1225, 1269 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст. ст.81, 120, 125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.1269 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавиця була власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 76 по вул.Дмитрівській в м.Андрушівка Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 30 серпня 2013 року, оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач свільнений від сплати судового збору,тому задовольняючи позов суд відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..

Керуючись ст.ст.328,1216,1218,1220,1222,1266, 1268 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст.ст. 120,125 ЗК України, ст.ст. 4, 76 - 89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 76 по вул.Дмитрівській в м.Андрушівка Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5,померлого 30 серпня 2013 року.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка (місцезнаходження: п-к Шевченка, 10, м. Андрушівка Житомирської області, Код ) на користь держави судовий збір 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 10 жовтня 2018 року.

Суддя:ОСОБА_6