КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3346/18
Провадження № 2/552/1144/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2018 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря Павленко Л.М.

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6, третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної ум. Полтаві ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення способу участі у вихованні внука,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до відповідача ОСОБА_6 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення способу участі у його вихованні посилаючись на те, що ОСОБА_7,19 травня 2014 року є їх єдиним онуком, який проживає з матірю відповідачем по справі. Син відповідачів ОСОБА_8 розірвав шлюб з ОСОБА_6 Після їх розлучення, відповідач деякий час не забороняла їм спілкуватися з онуком, проводити з ним дозвілля, гуляти, піклуватися про нього, проте у подальшому відповідач стала перешкоджати позивачам у спілкуванні з онуком, приймати участь у його вихованні. Всі домовленості сторін щодо зустрічей з дитиною та спілкуванні не виконує, уникає зустрічей з позивачами.

У судовому засіданні позивачі та представник позивачів позовні вимоги підтримали пославшись на викладені в позовній заяві обставини та просили позов задовольнити, визначити позивачам час для спілкування з малолітнім онуком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 щотижня в суботу з 12 години до неділі 20 години та два тижня в літній період за домовленістю між сторонами та з урахуванням обставин, які можуть виникнути, без присутності матері відповідача ОСОБА_6

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що сторони повинні досягти компромісу у даному питанні. Після проведення часу у сімї позивачів, дитина не бажає повертатись додому , не слухає свою матір. Мав місце випадок, коли позивачі не віддавали відповідачу дитину, а тому викликались працівники поліції. Не заперечує право позивачів на спілкування з онуком, проте таке спілкування повинно проходити у присутності матері та за згодою сторін.

Представник третьої особи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з врахуванням висновку органу опіки.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 народився 19 травня 2014 року,

його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_6, шлюб між якими розірвано.

Малолітній ОСОБА_7 проживає з матірю ОСОБА_6 відповідачем по справі.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є рідними дідом та бабою малолітнього ОСОБА_7.

Згідно ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

У судовому засіданні представник відповідача не заперечував , та пояснив, що раніше відповідач не перешкоджала позивачам у спілкуванні з їх онуком - сином відповідача, але у подальшому у звязку з неприязними стосунками, що сталися між сторонами таке спілкування стало неможливим без її присутності.

Суд приймає до уваги, що реалізація права діда та баби на спілкування з онуком абсолютно не залежить від взаємовідносин, що склались між сторонами.

У судовому засіданні представником відповідача не надано належних доказів відповідно до ст. ст.76 - 80 ЦПК України , що спілкування позивачів з онуком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 негативно впливає на останнього чи на стан його здоровя, після спілкування позивачів у дитини відзначається психоемоційна нестабільність чи тривожність або будь-які інші негативні прояви в поведінці.

Посилання представника відповідача щодо виклику поліції у звязку з відмовою позивачів повернути дитину не знайшло свого підтвердження у ході розгляду справи, оскільки як вбачається з повідомлення Головного управління національної поліції в Полтавській області № 25/т-3 від 19 лютого 2018 року встановлено, що 02 січня 2018 року ОСОБА_6 з мобільного номеру на екстрений номер допомоги поліції повідомила про сімейну сварку. Будь-яких посилань щодо неповернення малолітньої дитини повідомлення не містить.

Згідно висновку виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради , який затверджений рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 214 від 28 серпня 2018 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити час для спілкування діду ОСОБА_1 та бабі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_10,ІНФОРМАЦІЯ_2 наступним способом:

-кожної першої та третьої суботи місяця з 12 години до 20 години;

-два тижні в літній період за домовленістю з матірю дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

13 вересня 2018 року проведено обстеження , яке затверджене в установленому законом порядку щодо умов проживання позивача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, яким встановлено, що для виховання та розвитку дитини створені такі умови: для дитини є окреме місце для сну і відпочинку, телевізор, шафа для речей, продукти харчування. Квартира вмебльована, обладнана побутовою технікою, гарно відремонтована, прибрана.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. 7 і 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватись в першу чергу максимальним забезпеченням її інтересів. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом визначення позивачам способу участі у вихованні та спілкуванні

з онуком згідно з висновком органу опіки і піклування, який на думку суду враховує інтереси обох сторін та відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 257 СК України, ст..ст.10,12, 71, 258, 263-265 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визначити діду ОСОБА_1 та бабі ОСОБА_2 час для спілкування з малолітнім онуком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 кожної першої та третьої суботи місяця з 12 години до неділі 20 години та два тижня в літній період за домовленістю з ОСОБА_6 та з урахуванням обставин, які можуть виникнути, без присутності матері ОСОБА_6.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі:

ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

ОСОБА_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_6, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_6 особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної ум. Полтаві ради, місце знаходження м. Полтава, вул. М.Бірюзова,1/2, ідентифікаційний код в

Головуючий Ж.В.Кузіна

Повний текст судового рішення виготовлений 12 жовтня 2018 року