Справа №: 272/1266/18
Провадження № 2/272/651/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, суд, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що 06.02.2006 року померла прабаба неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_5, яка на день смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно до якого належить: право на земельну частку (пай) розташовану на території Яроповицької сільської ради; житловий будинок по вул.Житомирська, 52 в с.Волиця, Андрушівського району; земельна ділянка площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.Житомирська,52, в с.Волиця, яка належала померлій на підставі рішення виконавчого комітету Волицької сілської ради від 18.05.1993 року. При обмірі вищевказаної спадкової земельної ділянки встановлено, що її фактична площа становить 0,24 га.

ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину в силу ч.4 ст.1268 ЦК України. Відповідач є спадкоємцем за заповітом, проте він свідомо спадщину не прийняв, та немає наміру її оформляти. При цьому, ОСОБА_3 в інтересах якого звернулась з позовом позивач частково реалізував свої спадкові права шляхом отримання у приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) від 06.09.2018 року. Проте, реалізувати в повному обсязі свої спадкові права, а саме на спадковий житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, ОСОБА_3 не взмозі в звязку з відсутністю на них відповідних правовстановлюючих документів, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України, у зв`язку зі смертю власника.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок по вул.Житомирська,52, в с.Волиця, та на земельну ділянку площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: с.Волиця, вул.Житомирська,52, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 06.02.2006 року.

Позивач та особа в інтересах якої вона діє, в підготовче судове засідання не зявилися, оскільки надіслали на адресу суду заяви в яких просять розгляд справи провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити.

Представник позивача в підготовче судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Крім того, в поданій заяві відповідач зазначив, що спадщину після смерті матері ОСОБА_5 він свідомо не прийняв, та немає наміру реалізовувати свої спадкові права, в звязку з чим подав відповідну заяву нотаріусу Андрушівського районного нотаріального округу.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що 06 лютого 2006 року померла ОСОБА_5 (а.с.12). На день смерті померла ОСОБА_5 постійно проживала та була зареєстрована одна за адресою: с.Волиця, вул.Житомирська, буд.52, Андрушівського району, Житомирсмької області, що підтверджується довідкою виданою Волицькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 18.09.2018 року (а.с.18). В посвідці про народження відповідача, ОСОБА_4, його матірю записана ОСОБА_6 (а.с.8). Неповнолітній ОСОБА_3 є правнуком померлої ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема: право на земельну частку (пай) розташовану на території Яроповицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, розміром 5,43 в умовних кадастрових гектарах, яке належало спадкодавцю на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0308405; житловий будинок, розташований по вул.Житомирська, 52 в с.Волиця, Андрушівського району, Житомирської області, який згідно з записом погосподарської книги №1, особовий рахунок № 38 належить ОСОБА_5, яка померла 06.02.2006 року, що підтверджується довідкою виданою Волицькою сільською радою Андрушівського району, Житомирської області. При цьому, станом на 31.12.2012 року право власності на вказаний житловий будинок не оформлено, правоустановчі документи не зареєстровані, що підтверджується довідкою виданою Бердичівським МБТІ від 17.08.2018 №1300 (а.с.15,7); земельна ділянка площею 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул.Житомирська,52, в с.Волиця, Андрушівського району, Житомирської області, яка належала померлій ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі витягу з рішення виконавчого комітету Волицької сілської ради Андрушівського району Житомирської області від 18.05.1993 року (а.с.19). Проведеними замірами зазначеної вище спадкової земельної ділянки встановлено, що її фактична площа становить 0,24 га, що підтверджується план схемою (а.с.20).

За життя, а саме 20 лютого 1985 року спадкодавцем, ОСОБА_5 було складено заповіт, відповідно до положень якого вбачається, що належний їй на праві особистої власності житловий будинок, ОСОБА_5 заповіла своєму синові, ОСОБА_7 (а.с.11).

Згідно експертного висновку №056/230-d від 22 березня 2018 року вбачається, що записи прізвища Щулипенко та Щолюпенко, і записи імені Любов та Люба, наявні в документах - є ідентичними, розбіжності вказаних записів у документах, відображають явище метатези, яке характерне для розмовної практики та практики документування (а.с.10).

В ході розгляду справи судом встановлено, що син померлої ОСОБА_5 ОСОБА_4, який є спадкоємцем частини майна спадкодавця за заповітом, та відповідачем по даній справі, свідомо не прийняв спадщину після смерті матері, та не бажає реалізовувати свої спадкові права, що підтверджується письмовою заявою останнього (а.с.34).

Відповідно до наданого приватним нотаріусом Андрушівського нотаріального округу ОСОБА_8 повідомлення вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_5, яка померла 06.02.2006 року, згідно ч.4 ст.1268 ЦК України, прийняв її правнук, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та на імя останнього 06.09.2018 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Яроповицького КСП с.Яроповичі Андрушівського району Житомирської області, розміром 5,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.30).

Проте, реалізувати в повному обсязі в позасудовому порядку свої спадкові права ОСОБА_3 не взмозі, оскільки на спадковий житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування, спадкодавцем, ОСОБА_5 за життя не були виготовлені правовстановлюючі документи, у звязку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.)

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст. 328, 380, 1225, 1261,1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 120, 125 ЗК України.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до положень ч.4 ст.1268 ЦК України вбачається, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлений можливості його оформити у звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1265, 1268 ч.4, 1269 ЦК України, ст.ст. 120, 125 ЗК України, ст.ст. 4, 76 - 89, 200, 206, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) право власності на житловий будинок розташований за адресою: вул.Житомирська,52, с.Волиця, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 06 лютого 2006 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) право власності на земельну ділянку площею 0,24 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: вул.Житомирська,52, с.Волиця, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 06 лютого 2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:ОСОБА_9