Провадження № 2/761/5976/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

при секретарі: Фецяк Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» про стягненя штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», в якому просив суд: стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на його користь пеню за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування в розмірі 7 956,42 грн., інфляційні збитки у зв'язку з порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування в розмірі 8 068,39 грн., 3% річних. передбачених ст. 625 ЦК України, за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування, в розмірі 1 543,69 грн. та судові витрати, пов'язані з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги, в розмірі 6 400,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 20.09.2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва, з Товариства з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 стягнуто 14 616,00 грн. страхового відшкодування, пов'язаного із витратами на поховання сестри - ОСОБА_2.

Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 13.11.2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва, з Товариства з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 стягнуто 21 231,07 грн. страхового відшкодування, пов'язаного із витратами на лікування сестри - ОСОБА_2.

Разом з тим, позивач вказує, що страхове відшкодування, пов'язане з витратами на поховання, було виплачено відповідачем лише 09.02.2018 року, а страхове відшкодування, пов'язане з витратами на лікування, - 16.04.2018 року.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 08.06.2018 року було відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, згідно з якою він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 20.09.2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва, з Товариства з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 стягнуто 14 616,00 грн. страхового відшкодування, пов'язаного із витратами на поховання сестри - ОСОБА_2.

Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 13.11.2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва, з Товариства з додатковою відповідальністю «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 стягнуто 21 231,07 грн. страхового відшкодування, пов'язаного із витратами на лікування сестри - ОСОБА_2.

В свою чергу, як встановлено в судовому засіданні, страхове відшкодування, пов'язане з витратами на поховання, було виплачено відповідачем лише 09.02.2018 року, а страхове відшкодування, пов'язане з витратами на лікування, - 16.04.2018 року.

Разом з тим, пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно з пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2ст. 549 ЦК України).Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Аналогічні положення щодо зобов'язання страховика сплатити неустойку в розмірі, установленому договором або законом у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, містяться у ст. 992 ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні, 06.07.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування по понесених витратах на лікування, а 26.07.2016 року - з заявою про виплату страхового відшкодування по понесених витратах на поховання.

Тобто, останнім днем виплати позивачу страхового відшкодування по заяві від 06.07.2016 року є 04.10.2016 року, а по заяві від 26.07.201

Таким чином, перевіривши розрахунки позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобов'язання по виплаті страхового відшкодування, пов'язаного з витратами на лікування, в період з 29.05.2017 року по 16.04.2018 року у розмірі 5 235,04 грн., а також пені за прострочення виконання зобов'язання по виплаті страхового відшкодування, пов'язаного з витратами на поховання, в період з 29.05.2017 року по 16.04.2018 року у розмірі 2 721,38 грн.. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до частини першої статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Проаналізувавши норми статей 524, 533 - 535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати зобов'язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

Саме до таких грошових зобов'язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

Сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування.

Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 7 червня 2017 року у справі № 6-282цс17.

З огляду на наведене, враховуючи вищезазначені норми закону, а також встановлені в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача підлягають до стягнення інфляційні втрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 21 231,05 грн. за період з 05.10.2016 року по 16.04.2018 року в розмірі 5 362,97 грн., інфляційні втрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 14 616,00 грн. за період з 25.10.2016 року по 09.02.2018 року в розмірі 2 705,42 грн., 3% річних за користування грошовими коштами у зв'язку з простроченням виплати страхового відшкодування у сумі 21 231,07 грн. за період з 05.10.2016 року по 16.04.2018 року в розмірі 975,47 грн., 3% річних за користування грошовими коштами у зв'язку з простроченням виплати страхового відшкодування у сумі 14 616,00 грн. за період з 25.10.2016 року по 09.02.2018 року в розмірі 568,22 грн., а всього на загальну суму: 8 068,39 грн. інфляційних збитків у зв'язку з порушенням встановлених строків виплати страхового відшкодування та 1 543,69 грн. 3% річних.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у загальному розмірі 7104,80 грн., з яких: 6400,00 грн.- витрати на професійну правничу допомогу; 704,80 грн. - судовий збір.

Отже всього з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 24 673,30 грн., з яких: 7 956,42 грн. - пеня; 8 068,39 грн. - інфляційні втрати; 1 543,69 грн. - три відсотки річних; 7104,80 грн. - судові витрати.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Саксаганського, 119) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) 24 673 (двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят три) гривень 30 коп., з яких: 7 956 (сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 43 коп. - пеня; 8 068 (вісім тисяч шістдесят вісім) грн.. 39 коп. - інфляційні втрати; 1 543 (одна тисяча п'ятсот сорок три) 69 грн.; 7104 (сім тисяч сто чотири) грн. 80 коп. - судовий збір.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складено 03.12.2018 року.

Суддя: