Провадження № 2/750/337/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючої - судді Логвіної Т.В.,

при секретарі - Примак Т.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача, представника відповідача ОСОБА_2 та представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні квартирою, третя особа орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом та просить усунути перешкоди ОСОБА_4 у користуванні квартирою № 9 корпус № 3 в будинку № 37 по вул. Генерала Бєлова в м. Чернігові, шляхом визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням та зобовязання ОСОБА_5 передати ОСОБА_4 ключі від замків вхідних дверей вказаної квартири.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, відповідач, її представник та представник третьої особи проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування квартири від 09 червня 2006 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_8 державної нотаріальної контори ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1736, є власником квартири № 9 в будинку № 37 корп. 3 по вулиці Ген. Бєлова в місті Чернігові.

Зазначене підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ЧМБТІ від 29.06.2006 року № 11076631 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2013 року № 6841854.

20 червня 2013 року за участю дочки позивача ОСОБА_10 було оформлено довіреність, що була зареєстрована в реєстрі за № 2527. Відповідно до змісту зазначеної довіреності ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_10 та ОСОБА_11 представляти її інтереси з питань продажу, обміну або здачі в оренду належної ОСОБА_4 квартири, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Бєлова Генерала, буд. 37, корп. З, кв. 9, та продати, обміняти або здати в оренду її за ціною та на умовах на свій розсуд та отримати кошти в будь-якій валюті, тощо.

Після цього, відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 25 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстрованому в реєстрі за № 2547, ОСОБА_4 (продавець), від імені якої діяла ОСОБА_10 (представник продавця), передала майно (квартиру за адресою: м. Чернігів, вул. Бєлова Генерала, буд. 37, корп. З, кв. 9) у власність Покупцю ОСОБА_13, а покупець прийняла це майно і сплатила за нього обговорену грошову суму.

Наступного дня, відповідно до Договору дарування квартири від 26 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстрованому в реєстрі за № 2578, ОСОБА_13 подарувала спірну квартиру Відповідачу ОСОБА_5.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2016 року, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 01.06.2016 року, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_5 про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу квартири та витребування майна від добросовісного набувача задоволено.

Визнано недійсною довіреність від 20.06.2013 року, укладену від імені ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_10 та ОСОБА_11, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_8 міського нотаріального округу ОСОБА_14, зареєстровану в реєстрі за № 2527.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 25.07.2013 року укладеного між ОСОБА_4 В,В., від імені якої діяла ОСОБА_10 та ОСОБА_13 посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 міського нотаріального округу ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за № 2547.

Витребувано від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 квартиру № 9 корпус № 3 в будинку № 37 по вул. Генерала Бєлова в м. Чернігові.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова, від 16.03.2016 року, набрало законної сили 01.06.2016 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.04.2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_13, ОСОБА_5, приватного нотаріуса ОСОБА_8 міського нотаріального округу ОСОБА_12 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів про право власності та зобов'язання вчинити певні дії задоволено, скасовані рішення приватного нотаріуса ОСОБА_8 міського нотаріального округу ОСОБА_12 щодо реєстрації права власності ОСОБА_13 та ОСОБА_5 на спірну квартиру; скасовані записи про право власності ОСОБА_13 та ОСОБА_5 на спірну квартиру; зобов'язано приватного нотаріуса ОСОБА_12 поновити запис про право власності ОСОБА_4 на спірну квартиру.

Вказане рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.04.2017 року набрало законної сили 06.06.2017 року та було виконано приватним нотаріусом ОСОБА_12, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101912564 та № 101919313 від 30.10.2017 року, згідно яких скасовано право власності на спірну квартиру за Відповідачем ОСОБА_5 та ОСОБА_13

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до інформаційної довідки № 101921439 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на квартиру № 9 корпус № 3 в будинку № 37 по вул. Генерала Бєлова в м. Чернігові поновлено за Позивачем.

Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщені осіб № 7276 від 24.11.2017 року, станом на 22.11.2017 року власником квартири № 9, корпусу № 3, будинку № 37, по вул. Генерала Бєлова, згідно договору дарування квартири є Позивач. Також зазначено, що у вказаній квартирі зареєстровані Відповідачі: ОСОБА_5 та її малолітня дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у Позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю, При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 за № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, першого Протоколу та Протоколів №72, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплене принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України).

Відповідно до Ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України по справі за № 6-5756св14 від 28.05.2014 року, коли власник житла та члени його сімї проживають разом з ним у належній йому квартирі(будинку), то відповідно до ст.156 ЖК України вони користуються житловим приміщенням нарівні із власником, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цією жилою площею. Якщо власник позбавляється права власності на житло, то члени сімї власника також втрачають право користування даним житлом.

Виникнення права у членів сімї власника квартири на користування цією квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а відтак - припинення права власності особи на квартиру припиняє його право та право членів його сімї на користування даною квартирою.

Таким чином, права членів сімї власника квартири на об'єкт власності є похідним від прав самого власника.

Передбачаючи право власника квартири на відчуження цього об'єкту, законодавством не передбачено при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (сервітуту) членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника квартири (будинку).

Станом на 14.12.2013 року (дата реєстрації місця проживання обох Відповідачів у спірній квартирі), право малолітньої ОСОБА_6 на користування спірною квартирою, а відтак і на реєстрацію її місця проживання за спірною адресою, було похідним від права власності її матері Відповідача ОСОБА_5 на дане житло.

ОСОБА_5 заперечує проти добровільного зняття з реєстрації місця проживання у спірній квартирі та не передає ключів від замків вхідних дверей даної квартири законному власнику, що свідчить про створення перешкод Позивачу, як власнику майна, у користуванні та розпорядженні своїм майном.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що права позивача як власника квартири № 9 корпус № 3 в будинку № 37 по вул. Генерала Бєлова в м. Чернігові є порушеними, а тому підлягають захисту, у звязку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 383, 391 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) у користуванні квартирою № 9 корпус № 3 в будинку № 37 по вул. Генерала Бєлова в м. Чернігові, шляхом визнання ОСОБА_5 (АДРЕСА_2. ІПН НОМЕР_2) та ОСОБА_6(АДРЕСА_2)такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням та зобовязання ОСОБА_5 передати ОСОБА_4 ключі від замків вхідних дверей вказаної квартири.

Стягнути з ОСОБА_5 (АДРЕСА_2. ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 640 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: