Справа № 204/6147/18
Провадження № 2/204/1700/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на житло, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на житло, а саме право на користування будинком № 31 по вул. Михайла Комарова (колишня назва вул. Крошки) у м. Дніпрі. В обґрунтування позову зазначив, що позивач є власником домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Крошки, буд. № 31. В зазначеному домоволодінні зареєстровані: позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дві його доньки: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. 08 травня 2015 року відповідач зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_4 - ОСОБА_5, у звязку з чим переїхала до свого чоловіка у Російську Федерацію. Відповідач по справі хоча і була зареєстрована за вказаною адресою, але останні кілька років за місцем реєстрації не проживає. Таким чином, починаючи з 2015 року по теперішній час відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, житлом не цікавиться, не сплачує комунальні послуги, які на сьогоднішній день є значними, речей, які б належали відповідачу, у будинку немає, місце її проживання позивачу не відоме. Відповідач не проживає у належному позивачу будинку з 2015 року, тобто більше трьох років, не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку із зазначеного будинку, чим порушує права позивача як власника житла, і він відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України має право вимагати усунення перешкод в здійсненні його права користуватися і розпоряджатися майном. У звязку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 лютого 2008 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 2-326 (а.с. 8), на праві приватної власності належить будинок № 31 по вул. Михайла Комарова (колишня назва вул. Крошки) у м. Дніпрі, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18050017 від 11 березня 2008 року, виданим Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради (а.с. 9).

Згідно Довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1542 від 18 липня 2018 року, виданої Відділом комунального господарства Чечелівської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_1, до складу сімї/зареєстрованих у ІНФОРМАЦІЯ_4 (вул. Крошки) у м. Дніпрі входять: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (донька), та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (донька) (а.с. 7).

При цьому, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2008 року, місце її знаходження не відоме, що підтверджується Актом про не проживання від 13 серпня 2018 року, складеним ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9Ю.о. (а.с. 24).

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.

За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб, розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач по справі втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 31 по вул. Михайла Комарова у м. Дніпрі, оскільки не проживає там понад один рік, але залишається зареєстрованою за вказаною адресою.

Таким чином, оцінивши докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачем позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 31 по вул. Михайла Комарова у м. Дніпрі, та вважає необхідним дані позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. ст.ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на житло задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 31 по вул. Михайла Комарова у м. Дніпрі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП - НОМЕР_1), судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні, 80 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез