КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/3981/16-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/354/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Мазурик О.Ф., Кравець В.А.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2

Міністерство освіти і науки України

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану через представника ОСОБА_3, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Панченко О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Міністерства освіти і науки України про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Справа № 754/3981/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц-824/354/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Панченко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
у березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та Міністерства освіти і науки України, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, висловлену ОСОБА_2 16.02.2016 у своєму звіті на засіданні комітету Верховної Ради України з питань світи і науки, а саме «…в результаті перевірки були виявлені величезні зловживання, які пов'язані з ім'ям ОСОБА_1 і також невеликої купки людей. Ці зловживання стосувалися маніпуляцій квартирами, маніпуляцій землею, виведення коштів готівкою з університету, незаконних закупівель без тендеру літаків, які ніколи не літали, і так далі. Порушено ряд кримінальних справ, оголошено підозри та інше.», «…всі ці проректори звільнені, будуть нести відповідальність за свої дії, зокрема, маніпуляції квартирами. Зокрема, спочатку була укладена одна угода, скільки квартир може одержати університет, потім ця кількість була зменшена, здається, до семи відсотків, з двадцяти до семи, можливо, і так далі»; зобов'язати Міністерство освіти і науки України спростувати недостовірну інформацію, яка стосується ОСОБА_1, поширену Міністром освіти і науки України ОСОБА_2 у своєму звіті на засіданні комітету Верховної Ради України з питань освіти і науки, що відбулося 16.02.2016, шляхом повідомлення про ухвалене у справі рішення та розміщення резолютивної частини даного рішення суду на своєму офіційному сайтів мережі Інтернет протягом місяця з дня набрання цим судовим рішенням законної сили; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що на підставі рішення Вченої ради Національного авіаційного університету (далі НАУ) від 26.03.2014, затвердженого наказом ректора НАУ № 194/к від 22.04.2014, його було прийнято на посаду першого проректора НАУ з 23.04.2014. Наказом в.о. ректора № 3 від 20.08.2015, який оскаржувався ним в судовому порядку, його було звільнено з посади першого проректора НАУ на підставі ст.ст. 7, 21 КЗпП України. 16.02.2016 на засіданні комітету Верховної Ради України з питань освіти і науки ОСОБА_2, серед інших, звинуватив його у змові з відділом внутрішнього аудиту Міністерства освіти і науки України та фактично оголосив його винним у протиправних діях, які полягали у зловживаннях та маніпуляціями квартирами та землею, виведенням коштів готівкою з університету, незаконних закупівлях без тендеру літаків. Проте, такі твердження не відповідає дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію. Виступ відповідача відбувся на засіданні, на якому були присутні запрошені особи, представники преси та телебачення тощо, які здійснили відеозапис, який згодом було розповсюджено через мережу Інтернет. Поширення такої інформації призвело до моральних страждань, оскільки йому необхідно докласти значних зусиль, щоб відновити добре відношення до себе його оточення, співробітників, студентів. Крім того, вищевикладене, в свою чергу, негативно вплинуло на стан його здоров'я та викликало загострення хронічних хвороб.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2018 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що відповідач вказав на зловживання з його боку, що не відповідає дійсності. Тим самим відповідач вказав на факти, які можливо перевірити і які не є оціночними судженнями. Суд не врахував, що відносно нього будь - яких кримінальних проваджень не існує і не існувало. У матеріалах справи відсутні докази про те, що Національний авіаційний університет є державним закладом, а до посадових обов`язків позивача відносились функції управління коштами університету, а тому вважає, що висновки суду про те, що він є публічною особою зроблені на припущеннях. Крім того, суд не врахував, що він був звільнений з роботи з 20.08.2015 та у рішенні не зазначено мотивів відхилення наданих ним доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін посилаючись на його законність та обгрунтованість. Указом Президента України від 11.09.2000 № 1059 Національному авіаційному університету (далі НАУ), в якому позивач обіймав посаду проректора, надано статус національного. Відповідно до п. 11 Положення про національний заклад (установу) України, затвердженого Указом Президента України від 16.06.1995 № 452/95 фінансування діяльності національного закладу (установи) України проводиться за окремими нормативами, що встановлює Кабінет міністрів України. Це положення вказує на те, що НАУ, будучи національним закладом , отримує фінансування з державного бюджету, а тому є державним закладом, а позивач, як перший проректор має безпосередній доступ до державних ресурсів, а тому є публічною особою. Висловлювання ОСОБА_2 відносно позивача ґрунтувалися на висновках аудиторського звіту за результатами роботи НАУ за період з 01.01.2008 по 01.07.2015 та мали оціночні судження.

Відзиву на апеляційну скаргу Міністерство освіти і науки України не подавало.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 підтримав відзив та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Вченої ради НАУ від 26.03.2014, затвердженого наказом ректора НАУ № 194/к від 22.04.2014, ОСОБА_1 прийнято на посаду першого проректора НАУ з 23.04.2014. В подальшому наказом в.о. ректора ОСОБА_6 № 3 від 20.08.2015 у позивача було звільнено з посади першого проректора НАУ на підставі ст.ст. 7, 21 КЗпП України.

16.02.2016 відбулось засідання комітету Верховної Ради України з питань освіти і науки, де ОСОБА_2 з Аудиторського звіту щодо результатів проведення аудиту відповідності та фінансового аудиту НАУ за період діяльності з 01.08.2008 по 01.07.2015, який у вільному доступі перебуває в мережі Інтернет, оголосив: «…В результаті перевірки були виявлені величезні зловживання, які пов'язані з ім'ям ОСОБА_1 і також невеликої купки людей. Ці зловживання стосувалися маніпуляцій квартирами, маніпуляцій землею, виведення коштів готівкою з університету, законних закупівель без тендеру літаків, які ніколи не літали, і так далі, порушено ряд кримінальних справ, оголошено підозри і інше», «Всі ці проректори звільнені, будуть нести відповідальність за дії, зокрема, маніпуляції квартирами. Зокрема, спочатку була укладена одна угода, скільки квартир має одержати університет, потім ця кількість була зменшена, здається до семи відсотків, з двадцяти до семи, можливо, і так далі».

Згідно з відомостями, що містяться у Звіті, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 та відкрито кримінальне провадження за фактом неналежного виконання службовими особами НАУ своїх обов'язків.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що поширена відносно позивача інформація є частковим відтворенням аудиторського звіту щодо результатів проведення аудиту відповідності та фінансового аудиту Національного авіаційного університету та не містить фактичних даних, а є оціночним судженням.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній стороні.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

За матеріалами справи встановлено, що у НАУ на підставі наказів Міністерства освіти і науки від 19.06.2015 № 655 та від 27.08.2015 № 895 було проведено аудит відповідності та фінансовий аудит за період діяльності університету з 01.01.2008 по 01.07.2015. За наслідками аудиту 04.09.2015 складено аудиторський звіт.

У даному звіті вказано, серед іншого, що перший проректор університету ОСОБА_1 відносився до посадових осіб, яким надано право розпоряджатися та підписувати розрахункові документи у період з 14.01.2009 по 21.05.2013, з 10.07.2015 та станом на час завершення терміну проведення аудиту.

У вказаному звіті наданий негативний висновок стосовно діяльності НАУ. Зокрема вказано на те, що виявлено ряд фактів, які свідчать про неефективні управлінські дії та/або неправомірні дії з порушенням вимог законодавства України. Університетом не отримано матеріальних активів у вигляді 43-квартир, можливі втрати в подальшому матеріальних активів (права користування земельними ділянками, які надані НАУ органом місцевого самоврядування), вказано на ряд інших порушень. У звіті також вказано про неефективність управлінських дій, у тому числі і ОСОБА_8, який за дорученням ректора керував юридичним забезпеченням діяльності Університету.

Відповідно до листа Генеральної прокуратури України від 01.07.2016 прокуратурою м. Києва розслідується кримінальне провадження № 0000065 від 20.01.2015 за фактами можливих протиправних дій службових осіб НАУ, які внесли зміни до договору інвестування та безпідставно звільнили забудовника від сплати 9 млн. грн. за розробку проектної документації, поклавши такий обов`язок на НАУ. Крім того, Солом`янський УП ГУ НП в м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0010326, розпочате за фактом неналежного виконання службових обов`язків керівництвом НАУ, що призвело до втрати компенсації за використану земельну ділянку під будівництво у вигляді 43 квартир та спричинення матеріальних збитків у розмірі 12,4 млн грн.

Відтак ОСОБА_2 висловив не будь - яку інформацію, здобуту ним особисто з невідомих джерел, а інформацію із аудиторського звіту.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Відповідно до ст. 30 цього Закону ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема: критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири.

Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Суд першої інстанції оцінивши всі надані сторонами докази в їх сукупності дійшов правильних висновків, що інформація, розповсюджена ОСОБА_2 16.02.2016 на засіданні комітету Верховної Ради України з питань світи і науки базувалася на висновках, викладених у аудиторському звіті та не містила конкретних фактів відносно позивача, які б не узгоджувалися з висновками аудиторського звіту.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував надані позивачем докази, згідно з якими відносно позивача не порушено будь - яких кримінальних проваджень не спростовують висновків суду, оскільки кримінальні провадження відкриті за фактами можливих протиправних дій службових осіб НАУ та за фактом неналежного виконання службових обов`язків керівництвом НАУ.

Відповідач у своєму звіті (виступі) не вказував, що кримінальне провадження відкрите відносно позивача.

Позивач же обіймав посаду першого проректора університету, а відтак відносився до службових осіб НАУ.

Суд також дійшов правильних висновків про те, що позивач є публічною особою, тому межа допустимої критики щодо нього є значно ширшою, ніж щодо окремої пересічної особи. Обіймаючи посаду першого проректора державного вищого навчального закладу, позивач, як перший проректор НАУ, мав безпосередній доступ до державних ресурсів - майна університету та коштів платників податків у вигляді надходжень з Державного бюджету на фінансування НАУ. Саме за фактами перевірки використання цих ресурсів і виникла публічна дискусія, що зачіпає публічні інтереси, щодо належності використання державних ресурсів керівництвом НАУ, елементом якої є й спірні висловлювання.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно встановив обставини справи на основі об'єктивної оцінки доказів, наданих сторонами та правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у тому числі міжнародні норми.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 02.11.2018.

Головуючий

Судді