Справа № 456/4030/18
Провадження № 2-з/456/30/2018
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2018 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С. С. , розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

10.10.2018 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк», третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В порядку забезпечення позову представник позивача ОСОБА_2 просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 №7842 від 14 серпня 2017 року.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не подано жодного належного доказу на підтвердження того факту, що не застосування заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав та інтересів, а доводи щодо припущення вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити як захист так і поновлення порушених прав позивача, не відповідають вимогам ч. 6 ст. 81 ЦПК України, оскільки доказування не може грунтуватися на припущеннях.

У суду відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів.

Суддя ОСОБА_5