ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 521/8439/18
Провадження № 2/522/6948/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси 18.05.2018 року звернулась позивачка з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.05.2018 року цивільна справа за позовом ОСОБА_2 передана за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа надійшла до провадження судді Бондаря В.Я.

Ухвалою суду від 23.06.2018 року позов залишено без рух, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків позову.

Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 11.07.2018 року провадження у справі відкрито, та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 03.10.2018 року.

В судове засідання 03.10.2018 року сторони не зявилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та якою просив розглядати справу за його відсутності. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позов визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у звязку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у звязку з визнанням позову відповідачем.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 червня 2009 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний актовий запис №456 від 18.06.2009 року та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №106746.

Від шлюбу сторони мають дітей:

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №215563;

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №258667.

Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю порозуміння, несумісністю характерів, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного.

Позивач вказує, що примирення між ними неможливе, майнових спорів та спору щодо місця проживання дітей немає. Заявою ОСОБА_2 дала згоду на постійне проживання її дітей з батьком, заяву посвідчив приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрував її в реєстрі за №589.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, так у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз розпався, на примирення сторони категорично не згодні, оскільки сторін по справі нічого не обєднує, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін по справі.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113, 114 СК України, ст.ст. 206, 263, 265, 266 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, 65005, АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, м. Одеса, вул. Академічна (Піонерська)АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - Бурцева) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №456 від 18.06.2009 року.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Повний текст рішення суду складено 08.10.2018 року.

Суддя ОСОБА_8