Справа № 466/2600/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Мисів Б.Я.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Брикси Р.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6, за участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про зміну порядку зустрічей з дитиною, -

у с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова, в якій просить встановити йому дні та години зустрічей з його сином ОСОБА_7, а саме: з 10год. ранку суботи до 19год. вечора неділі через кожні наступні суботу-неділю; половина всіх шкільних канікул; один день на тиждень за погодженням з матір»ю ОСОБА_6 з 10год. ранку до 19год. вечора.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_6, у якому ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився син ОСОБА_7. Шлюб між ними розірвано, про що 17.04.2008 року зроблено відповідний актовий запис. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати із матір»ю ОСОБА_6

Позивач зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2009 року встановлено дні та години його зустрічей із сином, а саме: перша та третя субота місяця з 10год. до 19год.; друга та черверта неділя місяця з 10год. до 19год.; один день на тиждень за погодженням з матір»ю ОСОБА_6 з 10год. до 19год. з можливість відвідування його місця проживання; впродовж половини його щорічної відпустки.

ОСОБА_1 стверджує, що аргумент, вказаний у рішенні Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2009 року про недоцільність надавати йому можливості залишати дитину у себе на добу вже є неактуальним, зважаючи на вік дитини. Крім того, позивач є пенсіонером, а тому має більше вільного часу, який хоче присвячувати сину. У зв»язку із чим звернувся до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначивши, що на момент ухвалення рішення від 06.02.2009 року щорічна відпустка ОСОБА_1 становила 45 календарних дні, а з моменту його виходу на пенсію та працевлаштування на іншу роботу така відпустка скоротилася до 24 календарних днів, що істотно порушує право позивача в участі у вихованні сина.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, пояснюючи те, що запропонований порядок зустрічей ОСОБА_1 із дитиною порушуватиме інтереси дитини, оскільки при кожному побачені батька з сином їй достеменно невідоме місце перебування дитини. Крім того, ОСОБА_1 відмовляється від перенесень зустрічей із сином через відвідування останнім катехистичних занять. Також відповідач повідомила, що ОСОБА_1 приховує факт працевлаштування у ДПП. Щодо вимоги позивача про залишення дитини на добу відповідач зазначає, що ОСОБА_1 проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_8 та виховує її доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, із якою у ОСОБА_7 склалися недоброзичливі відносини. Крім того, діти 12 та 11 років різної статі не можуть ночувати у одній кімнаті. У зв»язку із зазначеним просить відмовити у задоволенні позовних вмиог.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2009 року встановлено порядок зустрічей із дитиною, який застосовується на час перебування дитини у статусі малолітньої, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Представник третьої особи Брикса Р.З. зазначив, що Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації вважає за доцільне не змінювати графік зустрічей батька ОСОБА_1 з його сином ОСОБА_7, який встановлений рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2009 року.

Свідок ОСОБА_10 підтвердила факт того, що ОСОБА_1 спілкується із своїм сином ОСОБА_7 та проводить разом із ним дозвілля.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та зібрані докази, з»ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом всановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 колишнє подружжя. У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився син ОСОБА_7.

17.04.2008 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати із матір»ю.

Відповідно до ст. 141 СК України , мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ч.ч.2,3 ст.157 СК України той з батьків хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той з батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності із ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до ст.ст.11,15 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у їх вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2009 року встановлено ОСОБА_1 дні та години зустрічей із малолітньою дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: перша та третя суботи місяця з 10год. до 19год.; друга та четверта неділі місяця з 10год. до 19год.; один день на тиждень за погодженням із матір»ю ОСОБА_6 з 10год. до 19год. з можливістю відвідувати місце проживання батька ОСОБА_1; впродовж половини щорічної відпустки ОСОБА_1

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 29.12.2011 року роз»яснено рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2009 року та вказано, що порядок зустрічей застосовується на час перебування дитини у статусі малолітньої, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили.

Суд не вбачає підстав для зміни встановленого порядку зістрічей батька ОСОБА_1 із сином ОСОБА_7, оскільки ніякі обставини з часу ухвалення рішення суду не змінилися.

Покликання позивача ОСОБА_1 на те, що на момент ухвалення рішення від 06.02.2009 року йому надавалася щорічна чергова відпустка тривалістю 45 календарних днів, а на момент ухвалення рішення місце праці його змінилося, відповідно змінилася тривалість відпустки, що становить 24 календарні дні, що, на його думку, є істотним порушенням засад рівності участі батьків у вихованні дитини, суд не бере до уваги. Оскільки у рішенні Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2009 року не враховувалася кількість календарних днів відпустки, а встановлено дні і години зустрічей ОСОБА_1 із сином ОСОБА_7, зокрема, впродовж половини щорічної відпустки ОСОБА_1 З даним твердженням суду ОСОБА_1 погодився.

Враховуючи наведене, вимога позивача про зміну днів і годин зустрічей із сином в частині половини всіх шкільних канікул, замість половини щорічної відпустки не підлягає задоволенню.

Крім того, вимога позивача ОСОБА_1 про встановлення йому днів і годин зустрічей із сином з 10год. ранку суботи до 19 год. вечора неділі через кожні субботу-неділю не підлягає до задоволення, оскільки як вбачається із матеріалів справи, а також наданих пояснень учасників, ОСОБА_11 проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_8 та разом виховують її доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Судом встановлено, що квартира у якій проживає позивач разом із цивільною дружиною та її донькою - двохкімнатна, а тому заберзпечити сина ОСОБА_7 окремою кімнатою є неможливим. Покликання позивача про те, що на час зустрічей із сином, вони ночуватимуть у заміському будинку його дружини суд не бере до уваги, оскільки не надано жодних доказів того, де знаходиться даний будинок, які у ньому умови проживання та чи вправі позивач користуватися цим будинком.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для зміни порядку зустрічей ОСОБА_1 із дитиною ОСОБА_7 немає, оскільки обставини з моменту ухвалення рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 06.02.2009 року не змінилися, рішення не оскаржувалося та набрало законної сили, а тому немає підстав для зміни порядку зустрічей із дитиною.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, за участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про зміну порядку зустрічей з дитиною відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Третя особа: Шевченківська района адміністрація львівської міської ради, 79058, м.Львів, вул.Липинського, 11.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. І. Баєва