Справа № 509/328/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Козирського Є.С.

при секретарі Сірман Г.В.

за участю: представника скаржника ОСОБА_1,

стягувача ОСОБА_2,

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Овідіополь цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Першого Малиновского відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_6І, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що 03.11.2017 року Овідіопольським районним судом Одеської області по справі № 509/328/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення на утримання матері у звязку із вихованням дитини було видано виконавчий лист. Державним виконавцем Першого Малиновского відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_6 за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 56152048. В рамках вказаного вище провадження державним виконавцем було винесено ряд Постанов від 22 травня 2018 року, а саме Постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; скасувати постанову від 22 травня 2018 рок про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; скасувати постанову від22 травня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві полювання. З даними постановами в рамках виконавчого провадження № 56152048 він не згоден та вважає дії державного виконавця незаконними та протиправними, оскільки з моменту винесення Овідіопольським районним судом Одеської області від 04 серпня 2017 року, а саме у період з 09 серпня 2017 року по 10 серпня 2017 року він на виконання рішення суду перерахував ОСОБА_2 аліменти на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.02.2017 по 30.11.2017р. у загальній сумі 50000,00грн. ОСОБА_4 по теперішній час безустанно сплачує аліменти на утримання своєї дитини, що підтверджується копіями квитанцій про сплату аліментів. За період з лютого 2017 року по травень 2018 року ОСОБА_4 сплатив на утримання своєї малолітньої доньки ОСОБА_7 аліменти у загальному розмірі 80000,00грн. Стягувач за виконавчим провадженням № 56152048, ОСОБА_2, на виконання положень ч.4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» письмово не повідомила державного виконавця про часткове самостійне виконання рішення ОСОБА_4, а саме сплату аліментів на утримання його малолітньої дитини у розмірі 80000,00грн.

З наведених підстав просить суд скасувати постанову від 22 травня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України; скасувати постанову від 22 травня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; скасувати постанову від 22 травня 2018 рок про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; скасувати постанову від22 травня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві полювання,

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримала, просила задовольнити.

Стягувач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволенні скарги, просили відмовити.

Державний виконавець Першого Малиновского відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_6І.в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заперечення на скаргу, в якому просив суд відмовити в задоволенні скарги та розглядати справу за його відсутністю.

Дослідивши надані суду письмові докази по справі, матеріали цивільної справи, матеріали виконавчого провадження № 56152048, суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 447 ЦПК України зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що 03.11.2017 року Овідіопольським районним судом Одеської області по справі № 509/328/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення на утримання матері у звязку із вихованням дитини було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 13500грн. щомісячно, починаючи з 16 лютого 2017 року та до її повноліття 25.05.2032 року.

За вказаним виконавчим листом державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження № 56152048.

У звязку із тим, що станом на 01.05.2018 року заборгованість по аліментам складає 135 945,00 грн., 22 травня 2018 року в зазначеному виконавчому провадженні державним виконавцем було винесено ряд постанов, а саме: Постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України; Постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві керування транспортними засобами; Постанова про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; Постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві полювання.

На підставі п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобовязань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, підлягає з'ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання у повному обсязі або частково.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має посвідчення моряка (АВ443913) та відповідну фахову спеціальність , яка надає йому змогу реалізувати ст. 43 Конституції України шляхом укладання контрактів (трудових угод) із судновласниками. Тобто, заборона виїзду за кордон, яка накладено Постановою про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, порушує Конституційне право на працю та повністю позбавляє ОСОБА_4 заробітку.

Так судом встановлено, що з моменту винесення Овідіопольським районним судом Одеської області від 04 серпня 2017 року, а саме у період з 09 серпня 2017 року по 10 серпня 2017 року ОСОБА_4 на виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, перерахував ОСОБА_2 аліменти на утримання їх малолітньої дитини, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 лютого 2017 року по 30 листопада 2017 року у загальній сумі 50 000, 00 грн. (пятдесят тисяч гривень, 00 копійок), що підтверджується Заявами на переказ готівки від 10 серпня 2017 року. (а.с. 7)

За період з лютого 2017 року по травень 2018 року ОСОБА_4 сплатив на утримання своєї малолітньої доньки, ОСОБА_7, аліменти у загальному розмірі 80 000, 00 гривень. Вказане свідчить про добросовісні та найкращі наміри ОСОБА_4 щодо виховання та утримання своєї малолітньої доньки.

Крім того, в судовому засіданні стягувач ОСОБА_2 зазначила, що вона дійсно шість років прожила разом із ОСОБА_4, останній дійсно ходив у рейси, що він є добрим спеціалістом та фанатом своєї справи. Їй не відомо про існування будь-яких інших джерел доходів ОСОБА_4, окрім як заробітку моряка та вона не бажає позбавити його заробітку, а лише намагається спонукати його до виплати заборгованості по аліментах.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобовязання, з матеріалів справи не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_4 за межі України, оскільки останній перебуває лише у статусі боржника. Заборона виїзду особи за кордон у звязку з виконанням його трудових обовязків порушує його конституційне право на роботу за фахом та отримання доходів на утримання його та сімї. Боржник частково сплачує заборгованість по аліментам та враховуючи специфіку його професії суд приходить до висновку про недоцільність обмеженні у праві виїзді за межі України, оскільки у звязку із існуванням постанови про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон, боржник не зможе взагалі сплачувати аліменти, а той факт, що він частково їх сплачує може свідчити про те, що він не ухиляється від виконання рішення.

Щодо скасування інших заходів, а саме: тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві керування транспортними засобами; тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві полювання, то суд вважає відмовити в задоволенні, оскільки боржник має заборгованість по сплаті аліментів та застосування даних заходів буде стимулюватиме боржника до виконання зобовязань, покладених на нього Законом і відповідним судовим рішенням.

В звязку з вищенаведеним та керуючись ст.ст. 447-451, ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Першого Малиновского відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_6І задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6, від 22 травня 2018 року (виконавче провадження № 56152048), про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України.

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення в поряду ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 12.10.2018 року.

Суддя Є.С. Козирський