Справа № 523/9981/18
Провадження №2/523/4082/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Виноградової Н.В..

при секретарі - Одарія В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

Встановив

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якому просила визнати за нею право власності на 1/4 квартири № 23 у житловому будинку по 13-му Чорноморському провулку у м. Одеса, яка в цілому складається із: житлового будинку під літ. «А» у складі 1 - 2 - кухня, 1 - 3 - житлова, 1 - 4 - кладова, загальною площею 49,8 кв. м., житловою 18,1 кв. м.; літньої кухні літ. «В», уборної літ. «Ж», огорожі № 1 - 3.

Представник позивача надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач надав заяву в якій позовні вимоги визнала, просила розглядати справу у її відсутність.

Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08 липня 2010 року помер ОСОБА_3, про що 09.07.2010 року складено відповідний актовий запис за № 5023, що також підтверджується копією свідоцтва про смерть серії АБ № 031633 виданий територіальним відділом ЕСО Агентства ДРАЦ.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 1/4 квартири під номером 23 у житловому будинку по 13-му Чорноморському провулку у м. Одеса. Вище вказана частина квартири належала померлому на підставі договору дарування серії АЕА № 206646 від 20.04.2001 року посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1791.

За життя ОСОБА_3, оригінал вищевказаного договору було загублено.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ОСОБА_1, є рідною сестрою ОСОБА_3, що підтверджується нотаріально засвідченою копією свідоцтва про народження позивача та померлого із перекладом. Інших спадкоємців крім позивача та ОСОБА_2 (мати померлого, отримала прізвище Барсегян після розірвання шлюбу, прізвище в шлюбі ОСОБА_3), судом встановлено не було.

Позивачка є спадкоємицею другої черги, ОСОБА_2 відноситься до першої черги.

ОСОБА_2 не виявила бажання прийняти спадщину після померлого, що підтверджується відсутністю відповідної нотаріальної заяви.

Позивачка із 2001 року, разом із померлим володіла квартирою та фактично вступила у права спадкування, що підтверджується копією договору дарування.

З 2004 року позивачка прописана в спірній квартирі згідно посвідки на постійне місце проживання.

ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з приводу отримання свідоцтва на право на спадщину за законом. Листом від 19.12.2017 року за № 132/01-16 позивачці було відмовлено у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру (спадкову масу), що унеможливлює видачу свідоцтва на право на спадщину за законом та реєстрацію права власності за спадкоємцем.

Цивільним законодавством України передбачено спадкування, а саме відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обовязки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив, відповідно до ст.1270 ЦК України, впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини, про відмову від неї.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13, 77, 81, 206, 259, 265, 268 ЦПК України, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 квартири № 23 у житловому будинку по 13-му Чорноморському провулку у м. Одеса, яка в цілому складається із: житлового будинку під літ. «А» у складі 1 - 2 - кухня, 1 - 3 - житлова, 1 - 4 - кладова, загальною площею 49,8 кв. м., житловою 18,1 кв. м.; літньої кухні літ. «В», уборної літ. «Ж», огорожі № 1 3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 08.07.2010 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Суворовського районного суду м. Одеси апеляційної скарги про апеляційне оскарження рішення суду протягом 30-ти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 08.10.2018 року.

Суддя