УЖГОРОДСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й Н А К А З
01.10.2018 Справа № 308/8281/18
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, заборгованості за спожитий природний газ, -
ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, що складається з: основної заборгованості - 6 530,31 грн. ; інфляційних втрат - 1 307,97 грн.; та 3% річних -343,72 грн ., а також просив стягнути з боржника суму сплаченого судового збору в розмірі 176,20 грн.
Відповідно до вимог ст.ст.67, 68 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Форма і зміст поданої стягувачем заяви про видачу судового наказу відповідає вимогам ст. ст. 160, 161, 162, 163 ЦПК України. Підстав для відмови у видачі судового наказу визначені ст.165 ЦПК України - не має. Заява про видачу судового наказу підсудна Ужгородському міськрайонному суду.
Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
На підставі наведеного, керуючись 526, 625, 530 ЦК України, ст.ст. 167,168 ЦПК України,-
Згідно з ч. 1 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Відповідно до ст. 172 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили. Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст. 170 ЦПК України, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.
У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 ЦПК України. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу. Судовий наказ може бути пред'явлений до виконання на протязі трьох років з моменту набрання ним законної сили. У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили. Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В. Фазикош