УХВАЛА

08 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 643/3576/14-ц

провадження № 61-45078ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2014 року КП «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 20 597 грн 27 коп.

У вересні 2017 року КП «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом до відповідачів, у якому просило стягнути заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 31 648 грн 75 коп.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року вищевказані позови КП «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 об'єднано у одне провадження.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року, позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 11 895 грн 77 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2009 року по 31 жовтня 2013 року у розмірі 8 529 грн 02 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2011 року по 31 жовтня 2013 року у розмірі 2 776 грн 94 коп., індекс інфляції - 182 грн 09 коп., 3 % річних від простроченої суми - 407 грн 72 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 28 695 грн 28 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2014 року по 31 липня 2017 року у розмірі 12 606 грн 04 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 вересня 2014 року по 31 липня 2017 року у розмірі 9 559 грн 51 коп., індекс інфляції - 5 561 грн 44 коп., 3 % річних від простроченої суми - 968 грн 29 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У жовтні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову КП «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є стягнення заборгованості у розмірі 52 246 грн 02 коп., у зв'язку з чим ціна позову у справі № 643/3576/14-ц не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на наявність обставин, передбачених підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа має виняткове значення для учасника справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, та враховуючи, що посилання ОСОБА_1на виняткове значення справи для відповідача не підтверджено будь-якими належними доказами, суд касаційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду судового рішення у касаційному порядку.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відмовити.

Суддя М. Є. Червинська