ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 682/3304/17
Провадження № 22-ц/4820/34/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю: позивача ОСОБА_4 і її представника ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6 і його представника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №682/3304/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2018 року (суддя Мацюк Ю.І.) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Цвітоської сільської ради Славутського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що вона на підставі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2014 року є власником 1/2 частини земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,4187 га, розташованої за адресою: Хмельницька область, Славутський район, с. Цвітоха, вул. Незалежності, 29 (до перейменування вул. Леніна). Земельна ділянка набута нею у власність як спадкове майно після смерті матері ОСОБА_8, яка також її успадкувала після смерті ОСОБА_9 Остання була власником земельної ділянки на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №0087, виданого Цвітоською сільською радою 18 вересня 1997 року. Інша 1/2 частина земельної ділянки належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 жовтня 2006 року №2155. Поділу земельної ділянки вони не здійснювали.

При зверненні у липні 2017 року до землевпорядної організації з питання виготовлення технічної документації для поділу земельної ділянки було виявлено, що без її згоди відповідачу незаконно 16 грудня 2008 року були видані державні акти серії ЯЖ №174619 на частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0512 га, кадастровий номер :01:006:0018, розташованої по вул. В.Котика у с. Цвітоха Славутського району Хмельницької області і серії ЯЖ №174620 на частину земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва площею 0,1581 га, кадастровий номер :01:005:0024, розташованої по вул. Леніна, 29 у с. Цвітоха Славутського району Хмельницької області.

Внаслідок цих дій ОСОБА_6 існує два правовстановлюючих документа на одну земельну ділянку та змінено її правовий режим із спільної часткової власності на особисту власність, що є неприпустимим і порушує її право спільної часткової власності.

Тому, позивач просила визнати недійсними і скасувати зазначені державні акти про право власності на земельні ділянки, видані відповідачеві.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2018 року в позові відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції не врахував того, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а виділ співвласником в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності можливий за умови укладення договору у письмовій формі з нотаріальним посвідченням. Проте, ніяких договорів з відповідачем про виділ в натурі частки майна із спільної часткової власності укладено не було, а тому відсутні підстави для припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку та видачі нових правовстановлюючих документів на окрему її частину. Накладення земельних ділянок, що підтверджується документацією спеціаліста, виготовленою на її замовлення, є підставою для відмови у реєстрації права власності на земельну ділянку.

У відзиві ОСОБА_6 заперечує проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 і просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, оскільки позивачем не надано доказів неможливості зареєструвати право власності на належні їй в порядку спадкування частини земельних ділянок у звязку з видачею йому державних актів про право власності на земельні ділянки. Спорів щодо користування земельними ділянками, зокрема щодо їх меж, немає.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, правонаступника управління Держгеокадастру у Славутському районі Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 і її представник апеляційну скаргу підтримали. ОСОБА_6 і його представник визнали апеляційну скаргу необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники справи не зявилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_6М і ОСОБА_8 після смерті матері ОСОБА_9 отримали кожен у спадщину по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями №29 по вулиці Незалежності у с. Цвітоха Славутського району Хмельницької області та земельної ділянки площею 0,4187 га для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Цвітоха Цвітоської сільської ради Славутського району Хмельницької області.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2012 року справа №2214/2936/2012 здійснено поділ належного ОСОБА_6 і ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності житлового будинку з надвірними будівлями №29 по вулиці Незалежності у с. Цвітоха Славутського району Хмельницької області.

В подальшому ОСОБА_6 на підставі виготовленої МПП «Кадастр» технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, погодженої 18 листопада 2008 року Управлінням Держкомзему у Славутському районі та 24 листопада 2008 року Славутською районною державною адміністрацією, оформив право власності на частину земельної ділянки та отримав 16 грудня 2008 року державні акти серії ЯЖ №174619 про право власності на земельну ділянку площею 0,0512 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:006:0018) і серії ЯЖ №174620 право власності на земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва площею 0,1581 га (кадастровий номер :01:005:0024), розташовані у селі Цвітоха Славутського району Хмельницької області.

Загальна площа земельної ділянки, передана у приватну власність ОСОБА_6 для індивідуального житлового будівництва та ведення особистого селянського господарства становить 0,2093 га.

30 червня 2013 року померла ОСОБА_8, єдиною спадкоємицею якої є її дочка ОСОБА_4

До складу спадкового майна, у тому числі, увійшла 1/2 частина земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарств загальною площею 0,4187 га, розташованої на території с. Цвітоха Славутського району Хмельницької області.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2014 року справа №682/1075/14-ц за ОСОБА_4 визнано право власності на спадкове майно - 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,4187 га, що знаходиться у селі Цвітоха, вулиця Незалежності, 29 (до перейменування вул. Леніна) Славутського району Хмельницької області.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При відмові в позові суд виходив із недоведеності позивачем належними та допустимими доказами порушення її права спільної часткової власності на частину земельної ділянки, отриманої в порядку спадкування внаслідок видання відповідачеві у 2008 році державних актів про право власності на земельні ділянки.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

На підставі ч. 1 ст. 3 ЦПК України в редакції, чинній на час предявлення позову, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення містить чинний ЦПК України (ч. 1 ст. 4).

За змістом ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч. 1 і ч. 2 ст. 358 ЦК України).

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

Положеннями ч. 1 ст. 125 ЗК України у редакції, чинній станом на 16.12.2008 року, визначено, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України у редакції, чинній станом на 16.12.2008 року, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Станом на момент оформлення права власності на частину земельної ділянки ОСОБА_6 (16.12.2008 року) правовстановлюючим документом на земельну ділянку був державний акт про право власності на земельну ділянку.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_6 на підставі та в порядку, визначеному законодавством, яке діяло на той час, на підставі договору від 02 вересня 2008 року замовив виготовлення МПП «Кадастр» технічної документації із землеустрою для оформлення права власності на успадковану частину земельної ділянки.

Іншим співвласником частини земельної ділянки в порядку спадкування на той час була ОСОБА_8

Відповідно до протоколу встановлення (погодження) зовнішніх меж земельної ділянки на місцевості від 02 вересня 2008 року, спеціалістом МПП «Кадастр» ОСОБА_10 у присутності землекористувача (землевласника) ОСОБА_6, представника Цвітоської сільської ради Славутського району Хмельницької області ОСОБА_11, представників суміжних землекористувачів (землевласників) ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_11 було проведено встановлення (погодження) на місцевості зовнішніх меж землекористування (землеволодіння). Спірні питання при погодженні (встановленні) меж відсутні, що підтверджується підписами землекористувачів (землевласників) суміжних земельних ділянок.

Отже, відповідач, будучи спадкоємцем за законом після смерті своєї матері, прийняв спадщину у встановленому законом порядку, оформив свої спадкові права, та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчив своє право власності на земельні ділянки шляхом отримання державних актів про право власності на землю, попередньо погодивши її межі із суміжними землекористувачами.

Оскільки на час оформлення права власності ОСОБА_6 частини земельної ділянки, ОСОБА_4 не була її співвласником, то безпідставними є її доводи апеляційної скарги про оформлення відповідачем правовстановлюючих документів без її погодження.

Разом з тим, право власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування, яке виникло у позивача у 2014 році, існує незалежно від оформлення у минулому правовстановлюючих документів відповідачем, а тому ним не могло бути порушеним.

Відповідно, правильним є висновок суду першої інстанції, що позивачем не надано належних і допустимих доказів порушення ОСОБА_6 її права спільної часткової власності на успадковану частину земельної ділянки.

Не підтверджені належними і допустимими доказами й доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про накладення на її частину земельної ділянки земельної ділянки відповідача.

Частинами 1 і 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

П редметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або

заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аргументи позивача в апеляційній скарзі про перешкоди у здійсненні реєстрації права власності належної її частини земельної ділянки не знайшли свого підтвердження.

Наданий ОСОБА_4 «Звіт GPS зйомки в RTK режимі» в якості доказу на підтвердження накладення земельної ділянки відповідача на її земельну ділянку не може бути взятий до уваги, оскільки не є в розумінні ст. 79-1 ЗК України технічним документом із землеустрою чи його частиною.

З огляду на викладене, рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Документально підтверджені витрати відповідача на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн підлягають стягненню з позивача на підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн (три тисячі пятсот грн).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ ОСОБА_1

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай