Справа № 740/2067/18
Провадження № 2/740/1144/18
01 жовтня 2018 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,
представника позивача-адвоката ОСОБА_1, представника органу опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області-Хоренка Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,
Позивачем ОСОБА_2 заявлені вимоги про позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з посиланням на те, що позивач є рідним братом відповідача, її син з народження перебуває на його утриманні, відповідач вихованням та навчанням сина не займається, станом здоров»я не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, перешкоди у спілкуванні та вихованні відповідачу відсутні. Просить позов задоовльнити.
В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримала позов за вищевикладених обставин та просила його задовольнити.
Представник органу опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав за необхідне позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена, про що свідчить повідомлення від 28 серпня 2018 року про вручення судової повістки рекомендованим листом, повідомлена згідно п.11 ст.128ЦПК України шляхом оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України 13 липня 2018року, відповідач не зявилася в судове засідання без повідомлення причин, остання не подала відзиву чи заперечення, не повідомила іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи також розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, що є підставою в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Статтею 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи; у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться; учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_7 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обовязки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідним братом відповідача ОСОБА_3, остання є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька якого в актовому записі про народження записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, останнійпроживає разом із дядьком-позивачем ОСОБА_2 і перебуває на його утриманні, фактичне місце проживання останніх в с.Черняхівка Ніжинського району, місце проживання відповідача ОСОБА_3 в с.Черняхівка Ніжинського району.
Згідно інформації Черняхівської сільської ради Ніжинського району №591 від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_3 має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, участі у вихованні сина мати не приймає.
Відповідно до довідки в.о. завідувача дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №21 «Калинонька» комбінованого типу ОСОБА_6 №31 від 27 вересня 2017 року ОСОБА_2 займався влаштуванням ОСОБА_4 в дошкільний заклад, останній приводить та забирає дитину.
Орган опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області згідно висновку від 20 листопада 2017 року №340 вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав щодо її сина ОСОБА_4 з підстав невиконання батьківських обов»язків.
За таких обставин ОСОБА_4 має матір-відповідача ОСОБА_3, яка, проживаючи в одному з дитиною селі, без поважних причин не виконує свої батьківські обов"язки по його утриманню та вихованню, що підтверджується довідками Черняхівської сільської ради №591, №589 від 03 жовтня 2017 року.
Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, оскільки відповідач свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_4 відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Підстави на підтвердження необхідності зміни ставлення відповідача до виховання дитини в судовому засіданні не встановлені, також остання не надала суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв»язку з чим несе ризик настання наслідків, повязаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Підстави на підтвердження необхідності зміни ставлення відповідача до виховання дитини в судовому засіданні не встановлені.
Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 83, 264, 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя В.Олійник
Повне рішення суду складено 08 жовтня 2018 року.