Справа № 541/1315/18
Номер провадження 2/541/1170/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 жовтня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді Куцин В.М.,

з участю секретаря Євдокимової Н.Ю.

представника, адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миргород справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів

В с т а н о в и в :

19.06.2018 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Просить змінити розмір стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.09.2009, на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? часини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% до досягнення дитино повноліття, визначивши їхній розмір не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно , тобто в сумі 930 грн. до повноліття сина.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.09.2009 було задоволено її позов до відповідача та стягнуто аліменти на її користь, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму , встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 липня 2009 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначила, що вона одинока мати. Не має роботи, практично знаходиться на повному утримання батьків, ніякого джерела доходів не має. На даний час витрати на дитину зросли, збільшились потреби на навчання та розвиток дитини, тому змушена звернутися до суду для збільшення розміру аліментів. Позивач змінила прізвище з «Кузнєцова» на «Бондаренко» у звязку з укладенням шлюбу.

Позивачка ОСОБА_5 (ОСОБА_4) в судове засідання не зявилася.

Представник позивача , адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив збільшити розмір аліментів, стягувати із ОСОБА_3, аліменти на користь ОСОБА_5, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01 вересня 2025 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився. Направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що сплачував аліменти не регулярно, оскільки від другого шлюбу має двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Він має нерегулярний мінливий дохід, а тому вважав, що можливо змінити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 з ? частини заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, визначивши розмір не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, тобто в сумі 930 грн до повноліття дитини.

04 жовтня 2018 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду на 30 жовтня 2018 року о 16 год 30 хв. за правилами спрощеного провадження.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Відповідач по справі є батьком неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 8).

Згідно з рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 вересня 2009 року стягнуто аліменти із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму , встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 липня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення суду виданий виконавчий лист який предявлений до виконання та відкрито виконавче провадження (а.с.10).

В звязку з реєстрацією шлюбу 14 липня 2018 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 позивачкою змінено прізвище з «Кузнєцова» на «Бондренко» ( а.с. 73).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

У ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», зазначено про те, що прожитковий мінімум з 01 січня 2018 року на одну дитину віком від 6 до 18 років, встановлений в розмірі 1860 грн.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 930 грн.

Крім того, у відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину має бути відповідним вартісній величині, достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Судом встановлено, що у позивачки змінилось матеріальне становище. З часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів (2009 рік), збільшилися витрати на утримання сина ОСОБА_9, оскільки в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, збільшення цін на одяг, ліки, канцелярські товари та інші послуги, тощо. Крім того, на сьогоднішній день дитині виповнилося 11 (одинадцять) років в звязку із чим значно збільшився розмір витрат, як на утримання, так і на виховання та навчання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача частково. Змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_9, призначивши їх у розмірі 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01 вересня 2025 року.

Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути із ОСОБА_3 на користь держави, судовий збір від сплати якого був звільнений позивач. в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 500 грн.

Керуючись ст. ст. 12,13,81, 141, 247, 259, 263-265,268,272,280-289, 354 ЦПК України, ст. ст. 181,182,192 Сімейного кодексу України, суд , -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити розмір стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 за рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.09.2009 року, та стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01 вересня 2025 року.

Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист № 2-1210/2009 виданий Миргородським міськрайонним судом по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відкликати, та після закінчення його виконання станом на день набрання законної сили рішенням суду, повернути до суду, що його видав.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП НОМЕР_2, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 500 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складене 05 листопада 2018 року

Суддя: ОСОБА_10