"03" жовтня 2018 р.
Справа № 642/7239/16
2/642/416/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) в складі:
головуючого судді Ольховського Є.Б.
при секретарі Алімурадовій Т.Я.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачка в листопаді 2016 року звернулась до суду з позовом про поділ майна подружжя, в остаточній редакції якого просить визнати за нею право власності на 2/3 частин автомобілю PEUGEOT 308SW Style д/н АХ 7527СХ, придбаного в період шлюбу, стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію ринкової вартості 2/3 частин вказаного автомобіля в сумі 249449 грн., залишивши сам автомобіль відповідачу, та стягнути на її користь судові витрати.
В обґрунтуванні позову вказала що вказаний автомобіль було придбано 22.04.2013 року та оформлено на відповідача. Оскільки після розірвання шлюбу відповідач продовжує користуватись спірним автомобілем без її згоди, пошкоджує його, а також оскільки з нею після розрішення шлюбу залишилась проживати дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на якого відповідач не сплачує, вона прохає при розподілі відійти від принципу рівності часток подружжя та стягнути на її користь вартість 2/3 частин спірного автомобілю.
Провадження в справі було відкрито 21.11.2016 року.
21.11.2016 року ухвалою суду було забезпечено позов шляхом заборони відчуження вказаного автомобіля та заборони відповідачу ним користуватись.
Ухвалою від 08.08.2017 року було скасовано ухвалу від 21.11.2016 року в частині заборони експлуатації ОСОБА_4 автомобілем PEUGEOT 308SW Style д/н АХ 7527СХ в звязку з необхідності здійснення планового ремонту.
Ухвалою від 31.10.2017 року в справі було призначено та проведено судову авто товарознавчу експертизу.
У відзиві на уточнений позов від 15.06.2018 року представник відповідача позов не визнав повністю зазначивши що він не згоден сплачувати грошову компенсацію, а щодо вимоги про відхід від засад рівності сторін пояснив що автомобіль не пошкоджує та заборгованість з аліментів відповідач сплатив.
В судовому засіданні позивач та її представник уточнений позов підтримали зазначивши що ОСОБА_4 продовжує користуватись автомобілем незважаючи на судову заборону. Крім того пояснили що заборгованість з аліментів не погашена та надані докази сплати аліментів не відповідають вимогам ЦПК України.
Представник відповідача в судовому засіданні 02.10.2018 року позов визнав частково зазначивши що автомобіль повинен бути поділений по ? кожному зі сторін.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи судом було встановлено наступне.
Позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2007 року , який 10.03.2017 р. було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова.
Під час перебування в шлюбі 01.04.2010 року у сторін народилась дитина ОСОБА_3 який після розірвання шлюбу мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 16.03.2017 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісяця на утримання дитини ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття.

22.04.2013 року сторонами було придбано автомобіль PEUGEOT 308SW Style д/н АХ 7527СХ за суму 214970 грн.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Висновком судової авто товарознавчої експертизи № 22160/22161 від 23.02.2018 року встановлено що ринкова вартість автомобіля PEUGEOT 308SW Style д/н АХ 7527СХ на момент проведення експертизи складає 374173.51 грн.

ч. 2 ст. 70 СК України передбачено що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім*ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім*ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена якщо з нею, ним проживають діти, за умови що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Обґрунтовуючи необхідність збільшення частки при поділі майна позивачка посилалась на приховування відповідачем спільного майна, на його пошкодження та на наявність заборгованості з аліментів.

Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України визначено що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд констатує що матеріалами справи обставини щодо приховування спільного майна а також щодо пошкодження спільного майна (автомобілю) є недоведеними. Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 08.08.2017 року ОСОБА_2 було дозволено експлуатацію спірного автомобіля і доказів якогось його пошкодження з боку відповідача суду не надано. Посилання на приховування ОСОБА_2 спільного майна в своїй квартирі нічим не підтверджуються оскільки згідно до позову це позивачці стало відомо зі слів відповідача який в судовому засіданні участі не приймав та в судовому засіданні це не визнавав.

Розрахунком заборгованості по аліментам наданим головним державним виконавцем Івановою Л.І. встановлено що ОСОБА_2 має заборгованість станом на 01.06.2018 рік у сумі 10132.26 грн. однак з довідки вбачається що відповідач сплачує аліменти.

Законодавець передбачив можливість збільшення частки майна одного з подружжя за умови що розмір аліментів які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Тобто вказане повязане саме з недостатнім розміром аліментів а не з наявністю заборгованості. Судом встановлено що розмір аліментів визначений судовим рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 16.03.2017 року, з урахуванням діючого законодавства і позивачка з касаційною скаргою або з позовними вимогами про збільшення розміру аліментів до суду не зверталась хоча такого права не позбавлена.

Обставин, які дають суду право відступити від засади рівності часток подружжя, не встановлено.

Таким чином, частка позивача та відповідачки у спільній сумісній власності подружжя є рівними, відповідно частка позивача становить 1/2.

Згідно до положень ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. ОСОБА_1 дала згоду на отримання грошової компенсації отже підстав для відмови в її присудженні не має. Відповідач згоди на сплату компенсації не надав та грошові кошти на депозитний рахунок суду не вносив, однак враховуючи що позивачка не має можливості використовувати спірний автомобіль, оскільки доступ до нього має тільки ОСОБА_2, керуючись положеннями щодо верховенства права одним з елемінтів якого є окрім "законності" і очікування на справедливе та неупереджене вирішення судом виниклої суперечки, суд вважає за можливе, з метою дотримання прав ОСОБА_1 та малолітньої дитини яка знаходиться у неї на утриманні, стягнути з відповідача грошову компенсацію в розмірі 187086.75 грн. на користь позивачки залишивши неподільну річ у власності відповідача.

Згідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 60, 68, 69, 70,71 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Поділити майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнавши за ОСОБА_1 право на ? частину автомобіля PEUGEOT 308SW Style д/н АХ 7527СХ.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 компенсацію ринкової вартості ? частини неподільного мана автомобіля PEUGEOT 308SW Style д/н АХ 7527СХ в розмірі 187086.75 грн. залишивши автомобіль ОСОБА_2 в цілому.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2905.80 грн.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя - Є.Б. Ольховський