Справа № 177/1185/18
Провадження № 2-с/177/5/18
У Х В А Л А

Іменем України

06.11.2018

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Строгова Г. Г. ознайомившись з заявою ОСОБА_1, про скасування судового наказу , -

В С Т А Н О В И В:

Вказана заява надійшла до Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

До розгляду зазначеної заяви суддею встановлені підстави для самовідводу.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Відповідно до рішення Криворізької районної ради Дніпропетровської області «Про затвердження списку присяжних Криворізького районного суду Дніпропетровської області» від 29.03.2017 № 220-XI/VII, до списку присяжних включено ОСОБА_1 (п/н у списку 13).

Таким чином, ОСОБА_1 є заявником у справі № 177/1185/18 та одночасно входить до складу суду як присяжний, тобто, залучений до здійснення правосуддя у Криворізькому районному суді Дніпропетровської області та виконує обовязки судді, визначені Законом України «Про судоустрій та статус суддів», що на думку суду є підставою для самовідводу у справі за заявою ОСОБА_1, про скасування судового наказу, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України, суддя зобовязаний заявити самовідвід з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Розгляд справи незалежним та неупередженим судом є принципом забезпечення права на справедливий суд в контексті положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, а тому будь-які сумніви щодо неупередженості судді мають оцінюватись з точки зору розумного сумніву.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими . З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Також, пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За таких обставин, вирішуючи питання про розгляд заяви про скасування судового наказу по справі № 177/1185/18 (провадження № 2-с/177/5/18), з урахуванням того, що заявник ОСОБА_1 входить до складу суду як присяжний, приходжу до висновку про наявність підстав для самовідводу з метою виключення у спостерігачів сумнівів щодо обєктивності та неупередженості судді при вирішенні даного спору по суті, а також з метою дотримання прав учасників справи на гарантований законом безпосередній, справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 9 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Керуючись ст. ст. 10, 33, 34, 36, 39, 40, 41, 258-261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід у справі № 177/1185/18 (провадження № 2-с/177/5/18) за заявою ОСОБА_1, про скасування судового наказу.

Матеріали заяви ОСОБА_1, про скасування судового наказу - передати до канцелярії Криворізького районного суду Дніпропетровської області для повторного автоматизованого розподілу відповідно до вимог ЦПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30, зі змінами та доповненнями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: