Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/8466/18

Провадження 2/712/1972/18

05 жовтня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання - Олефіренко В.В.

позивачка ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні приватною власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (вул.Чехова,8, с.Білозір"я, Черкаський район) звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 (пров.Красіна,26, м.Черкаси), посилаючись на те, що позивачка є власником 13/50 частини житлового будинку по пров.Красіна (вул.Косинська корчма),26 в м.Черкаси на підставі договору дарування частини житлового будинку від 24.05.2018р. На момент прийняття дарунку за договором дарування від 24.05.2018р. у вищевказаному будинку було зареєстровано місце проживання ОСОБА_2. 01.12.1951р.н., що підтверджується листом Департаменту організаційного забезпечення ЧМР від 22.06.2018р., який не проживає в ньому з 2005 року. Даний факт підтверджується актом фактично проживаючих осіб від 14.07.2018р. Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні приватною власністю шляхом визнання ОСОБА_2, 01.12.1951р.н. таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: пров.Красіна, (вул.Косинська корчма),26 в м.Черкаси, судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 13/50 частини житлового будинку по пров.Красіна (вул.Косинська корчма),26 в м.Черкаси на підставі договору дарування частини житлового будинку від 24.05.2018р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №125240813 від 24.05.2015.

Згідно довідки департаменту організаційного забезпечення ЧМР від 22.06.2018р. за адресою: м.Черкаси, вул.Косинська корчма,26 станом на 22.06.2018 зареєстрований відповідач ОСОБА_2, 01.12.1951р.н. з 30.04.1974 р. по теперішній час.

Згідно акта опитування сусідів від 14.07.2018р., згідно з яким ОСОБА_2 з 2005 року за адресою: м.Черкаси, вул.Косинська корчма,26, не проживає.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном, відповідно до ст.391 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник, наймач має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Предявляючи позов, позивачка посилалась на те, що відповідач був зареєстрований у спірному житловому будинку попереднім власником, а після переходу права власності на цей будинок до неї він втратила право користування житловим приміщенням, тому підлягає до зняття з реєстраційного обліку.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.ст.317,383ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом особами, які заселилися до нього зі згоди колишнього власника, у випадку зміни власника.

Виникнення права осіб на користування житлом та обсяг цих прав залежить від наявності у особи, зі згоди якої вони вселилися, права власності на це житло, а отже, припинення права власності цієї особи на житло припиняє право осіб, які з її згоди були вселені, на користування житлом.

Право відповідача, який не є власниками спірного житлового будинку, на користування ним було похідними від прав колишнього власника цього житлового будинку, а з припиненням його права власності, припинилося й право відповідачки на користування житлом.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним приміщення із зняттям з реєстрації, оскільки реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні створює перешкоди позивачці у користуванні її частиною будинку, чим порушує її права як власника, збільшуючи витрати по оплаті комунальних послуг, порушені права та законні інтереси позивача підлягають до поновлення та судового захисту. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Відповідно до наданої позивачкою квитанції розмір витрат по сплаті судового збору складає 704,80 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.280 ЦПК України.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4,7,10,81,141, 263-266, 280-282 ЦПК України, ст.391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Усунути перешкоди в користуванні приватною власністю шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - належною ОСОБА_3 13/50 частиною будинку №26, що знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул.Косинська корчма.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 05 жовтня 2018 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.