Провадження № 2/638/5037/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Аркатова К.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДК «Укрекокомресури», третя особа: Фонд державного майна України про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДК «Укрекокомресури», третя особа: Фонд державного майна України про поновлення на роботі, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів наданих до позову, рішенням апеляційного суду Харківської області від 18.11.2008 року задоволено вимогу ОСОБА_2 до державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси», Харківського обласного управління з утилізації відходів як вторинної сировини державної компанії «Харківекокомресурси», третя особа: президент компанії ДК «Укрекокомресурси» ОСОБА_3 та стягнуто з державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 1600 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Позивач зазначає, що його незаконне звільнення з посади не усунуто, заборгованість по заробітній платі та витрати на інформаційно-технічне забезпечення добровільно не сплачено. ОСОБА_1 вказує, що пред'явив виконавчий лист до виконання та направив скаргу в м.Київ начальнику Дніпровського управління юстиції, проте законних дій не послідувало. Таким чином, позивач вважає, що відповідач 10 років не виконує рішення суду, а відтак просить поновити його на роботі, стягнути матеріальну шкоду у розмірі 5780 євро, моральну шкоду 1000 євро.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права (далі - Конвенція).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Статтею 6 Конвенції передбачено право на справедливий суд. Тривале невиконання рішень, постановлених національними судами, є системною проблемою України, яка констатована у декількох рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Положеннями п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судовий контроль за виконанням судових рішень врегульований розділом VII ЦПК України (ст.ст.447-453 ЦПК України), яким встановлено порядок звернення до суду зі скаргою сторони виконавчого провадження, яка вважає, що порушено її права чи свободи.

Враховуючи викладене, заявлені вимоги ОСОБА_1, предмет спору, наявність рішення суду про стягнення заробітної плати, позивачем фактично оскаржується дії щодо не виконання рішення суду, яке набрало законної сили, а відтак зазначена заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ДК «Укрекокомресури», третя особа: Фонд державного майна України про поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення через Дзержинський районний суду м.Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: