Справа № 129/1339/18
Провадження № 22-ц/772/1919/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковчежнюк В. М.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 рокуСправа № 129/1339/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Шемети Т.М., Панасюка О.С., секретар - Кирилюк Л.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Ковчежнюка В.М. у залі Гайсинського районного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року, дата складення повного тексту відповідає даті її постановлення, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

встановив:

ОСОБА_4 звернулась в суд із позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше прожиткового рівня дитини відповідного віку, до її повноліття (а.с. 33).

Позивач зазначила, що з 23 вересня 2015 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. ОСОБА_4 працює в ТОВ «Грейд» на посаді консультанта, її зарплатні не достатньо для створення для дитини належних умов проживання та розвитку.

Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, покладених на нього обов'язків по утриманню дочки не виконує, офіційно не працює, але має достатній заробіток, працюючи торговим посередником, отримуючи 1000 дол. США в місяць.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, в твердій грошовій сумі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.06.2018р. і до її повноліття.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року в частині стягнення аліментів, встановивши суму 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини.

Свої вимоги скаржник мотивує наступним: суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, про які зазначав відповідач, а саме те, що відповідач піклується про непрацездатну матір, сплачує аліменти на утримання сина від першого шлюбу, те, що відповідач має нерегулярні заробітки, важке матеріальне становище, винаймав позивачці та доньці квартиру в м. Бровари та сплачував комунальні послуги.

На апеляційну скаргу надійшов відзив ОСОБА_4 в якому вона зазначає, про відсутність у апелянта доказів, які б підтвердили його доводи, і як наслідок, його апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року залишити без змін.

Колегія суддів перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, змінивши рішення в частині розміру аліментів.

Судом встановлено, що 23 вересня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року від шлюбу у сторін народилась дочка - ОСОБА_5 (а.с. 5), яка проживає разом з мамою та знаходиться на її утриманні (відповідно до довідки, виданої виконкомом Гранівської сільської ради від 24.05.2018 року № 489.(а.с.6).

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням суду.

Частиною 3 ст. 181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина за позовом одержувача аліментів.

Відповідач не заперечує проти стягнення з нього на користь дружини аліментів на утримання доньки, однак заперечує проти розміру аліментів, присуджених судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, та інші обставини, що мають істотне значення.

На час розгляду справи встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина від першого шлюбу - ОСОБА_6, 2003 року народження.

Відповідач проживає з своєю матір'ю, яка є особою пенсійного віку, і теж потребує матеріальної допомоги.

Вказані обставини не заперечувались позивачем, яка не оскаржувала рішення суду першої інстанції.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини( ч. 2 статті 182 СК України).

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Отже, при визначенні необхідного розміру аліментів для дитини, слід враховувати принцип рівності прав та обов'язків кожного із подружжя, а не лише обов'язок відповідача щодо сплати аліментів.

Відповідач не заперечує проти того, що він має дохід, який є мінливим, та як його робота є неофіційною та не постійною.

Позивач офіційно працевлаштована і має середню заробітну плату в розмірі 3000 грн. щомісячно.

Враховуючи ці обставини, апеляційний суд вважає, що необхідним розміром аліментів на утримання дочки сторін, в загальному буде 2000 грн щомісячно, і, приймаючи до уваги вищезгаданий принцип рівності, з відповідача слід стягувати щомісячно одну тисячу гривень.

Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, який не мотивував рішення в частині розміру аліментів, які він присудив стягувати з відповідача, неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, що у відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПКУ України, є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 27 липня 2018 року змінити в частині розміру аліментів, і стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.06.2018р. і до її повноліття.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Б. Сало

Судді: Т.М. Шемета

О.С. Панасюк

Згідно з оригіналом:

Суддя: Т.Б.Сало