Справа №: 398/407/16-ц
провадження №: 2/398/47/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" вересня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.,

за участю: секретарів - Дудченко О.Ю., Василяки І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Олександрії Кіровоградської області цивільну справу №398/407/16-ц за позовною заявоюОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. до Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району, де третя особа: Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 08.02.2016 р. звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому проситла визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 5,86 га, що розташована на території Червонокамянської сільської ради, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 та була прийнята в спадок померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7, але не зареєстрована на його ім'я в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

Відповідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 квітня 2010 року, єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину та оформив на своє ім'я є її чоловік ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року її чоловік помер, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на вищевказану земельну ділянку площею 5,86 га, що розташована на території Червонокам'янської сільської ради, яка належала померлому, ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 та була прийнята в спадок померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7, але не зареєстрована належним чином на його ім'я.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, є вона -ОСОБА_5, як його дружина. У визначений законом строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку, по причині відсутності правовстановлюючого документу на землю, а згідно ст..126 ЗК України, саме Державного акту на право приватної власності на землю на ім'я спадкодавця.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 липня 2016 року справу було прийнято до провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 травня 2017 року було залучено до участі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., в якості правонаступників позивача ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Правонаступники позивача будь - яких позовних вимог не заявили.

Згідно п. 9 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, із змінами внесеними відповідно до зазначеного Закону, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження по вказаній справі було відкрито до набрання чинності нових процесуальних норм, суд постановив про проведення судового розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження за діючими нормами ЦПК України, які набрали чинності з 15.12.2017 року.

У судове засідання позивачі та їх представники не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник ОСОБА_1 подала до суду заяву, у якій просить провести розгляд справи без її участі та без участі позивача, на позовних вимогах наполягає. Представник ОСОБА_8 також подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати без їх участі. Голова Червонокам'янської сільської ради подала заяву про розгляд справи у відсутність представник а сільської ради. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд постановив провести розгляд справи у відсутність не явившихся осіб та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків.

Судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_4 року серії НОМЕР_6 (т.1 а.с.37). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.

На підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 належала земельна ділянка площею 5,86 га, яка розташована на території Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_5 (т.1 а.с. 10).

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 квітня 2010 року спадщину прийняв та оформив ОСОБА_7 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 13.06.2013 року серії НОМЕР_4 (а.с.3).

Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку, площею 5,86га, що розташована на території Червонокам'янської сільської ради, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 та була прийнята в спадок померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7, але не зареєстрована на його ім'я.

Спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_6, який у встановленому законом порядку спадщину прийняв, є ОСОБА_5.

З матеріалів спадкової справи №7/2013 вбачається, що 09.07.2013 року, у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, ОСОБА_5 подала приватному нотаріусу Олександрійського районного нотаріального округу Н.М. Ніколаєнко нотаріально засвідчену заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 (т.1 а.с.209)

Постановою приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Н.М. Ніколаєнко було відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві .. При цьому у самій постанові не вказано будь - яких ідентифікуючих даних щодо цієї земельної ділянки (т.1 а.с. 9, 247).

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.06.2016 року серії НОМЕР_7 (т.1 а.с.42).

Як вбачається матеріалів спадкової справи №16/2016 за життя ОСОБА_5 було складено два заповіти:

-заповіт, посвідчений 30 квітня 2015 року приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Н.М. Ніколаєнко, зареєстрований в реєстрі № 250, відповідно до якого земельну ділянку НОМЕР_3, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8343 га, розташовану на території Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_2, вона заповіла - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.73);

-заповіт посвідчений 09 липня 2013 року приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Н.М. Ніколаєнко, зареєстрований в реєстрі № 583, відповідно до якого майно ОСОБА_5, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право остання заповіла - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с. 74 ).

З матеріалів спадкової справи № 07/2013 щодо майна померлого ОСОБА_7 вбачається, що 09.07.2013 року ОСОБА_5 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого (т.1 а.с. 209).

З матеріалів спадкової справи №16/2016 щодо майна померлої ОСОБА_5 вбачається, що 30.06.2016 року ОСОБА_11, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. звернулись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_5 (т.1 а.с. 59)

Крім того, 09.11.2016 року ОСОБА_10 та ОСОБА_1 звернулися до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_5 ( т.1 а.с. 76, 81).

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Положеннями статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Разом із тим, той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов'язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Процедура подання заяви про прийняття спадщини та видача свідоцтв про право на спадщину визначена главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року спадкодавця ОСОБА_5, ОСОБА_8, діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за заповітом (т.1 а.с.59, 76, 81).

Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (частина четверта статті 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

В п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7 зазначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 зазначено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, суд враховує й те, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, після залучення їх до участі у справі в якості правонаступників ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, позовних вимог не змінювали, їх представники у наданих суду заявах просили розглядати справу за їх відсутності.

Тобто, позовною вимогою обох позивачів залишається визнання права власності на земельну ділянку площею 5,86 га, що розташована на території Червонокамянської сільської ради, за ОСОБА_5.

В той же час, суд вважає, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняла спадщину, яка належить їй за законом як малолітній дитині померлої ОСОБА_5, незалежно від того чи подано нею заяву про прийняття спадщини та має право на обов'язкову частку, незалежно від складеного заповіту на інших осіб .

Згідно частини 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Тлумачення статті 1241 ЦК України свідчить, що право на обов'язкову частку - це суб'єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов'язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов'язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов'язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Крім того, з матеріалів спадкової справи 07/2013 вбачається, що ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.04.2015 року, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 - спадщин,а на яку видано це свідоцтво складається з земельної ділянки НОМЕР_9 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8343 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району, Кіровоградської області, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності наземлю НОМЕР_8, виданого 30.08.2002 року Олександрійською райдержадміністрацією та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 313319 (т.1 а.с. 229)

Також, 30.04.2015 року ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 - спадщина на яку видано це свідоцтво складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка у колективній власності Асоціації «Вікторія», що знаходиться в Кіровоградській області, Олександрійський район, село Червона Кам'янка, розміром 7,37 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідченого сертифікатом НОМЕР_10 на право на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_9 Олександрійською районною державною адміністрацією 28 грудня 1996 року та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_7, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (т.1 а.с. 245).

При цьому, відмову від нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не отримали ні - ОСОБА_12, право її на отримання спадщини в розмірі обов'язкової частки не порушене, як і не порушене право - і ОСОБА_1, яка також не отримала відмову від нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом; також позивачі позовних вимог не змінювали.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354, пп.15.5 пп.15 п. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 до Червонокам'янської сільської ради Олександрійського району, де третя особа: Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання за ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом, права власності на земельну ділянку, площею 5,86 га, що розташована на території Червонокам'янської сільської ради, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя