Справа № 278/1193/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Дубовік О. М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за половину вартості спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла наведена позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідачки на його користь ? вартості спільного майна, а саме автомобіля Chevrolet Aveo LT, ном. знак НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 14.05.2011 по 11.12.2017 він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 За цей час за спільні кошти ними було придбано автомобіль марки Chevrolet Aveo LT, ном. знак НОМЕР_1. Вважає, що оскільки автомобіль є неподільною річчю, перебуває лише в користуванні відповідачки, його спільне використання сторонами неможливе, а тому є всі підстави для присудження йому грошової компенсації вартості частки автомобіля.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволені позовних вимог та просили стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію 1/2 частини спільного майна сторін в сумі 58000 грн. При цьому позивач пояснив, що автомобіль Chevrolet Aveo LT вони з відповідачем придбали за спільні кошти, які разом відкладали, а також позичали у родичів, у тому числі у його батька ОСОБА_3, а батьки відповідача грошей на автомобіль не давали.

Відповідач та її представник не оспорювали суму вартості автомобіля, однак заперечували проти стягнення з відповідача грошової компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу, оскільки він був куплений відповідачем за особисті кошти, у тому числі, подаровані матірю у сумі 65000 грн. При цьому відповідач під час розгляду справи пояснила, що автомобіль був придбаний, у тому числі, за кошти, які вони з позивачем накопичували та позичали у знайомих.

Суд, вислухавши позицію учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та надані сторонами докази встановив наступне.

З довідки, виданої Територіальним сервісним центром Регіонального сервісного центру в Житомирській області від 25.05.2018 за №1142 вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 29.04.2017 №6976/17/000662 відповідач ОСОБА_2 є власницею транспортного засобу Chevrolet Aveo LT, ном. знак НОМЕР_1. Вартість придбаного транспортного засобу склала 116830 грн (а.с. 40).

Рішенням цього суду від 11.12.2017 шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано (а.с. 2).

Свідок ОСОБА_4, яка є рідною сестрою відповідача, у суді вказала, що одного дня (точної дати не памятає) мати відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 взяла у борг в ОСОБА_6 1000 доларів, про що у справі є розписка, та віддала ці гроші ОСОБА_2 для купівлі автомобіля.

За свідченнями ОСОБА_7, їй відомо, що мати ОСОБА_2 подарувала останній 65000 грн. для купівлі автомобіля, які вона за проханням відповідачки зберігала у себе вдома.

Свідок ОСОБА_3, який є батьком позивача ОСОБА_1, підтвердив, що подарував останньому кошти у сумі 600 доларів та 10000 грн. для купівлі транспортного засобу, але йому не відомо чи давали батьки відповідачки кошти останній. Зазначив, що позивач також брав у борг гроші у сумі 700 доларів у хрещеного Садового на покупку автомобіля, але наразі повернув йому усю суму коштів.

З показань наведених свідків вбачається, що як батьки позивача, так і батьки відповідача надавали останнім кошти у подарунок для купівлі спірного автомобіля.

Таким чином, з урахуванням показань відповідача, про те, що автомобіль був придбаний, у тому числі, за кошти, які вони із позивачем спільно накопичували та позичали, частково за кошти подарованими батьками сторін, суд дійшов висновку про ґрунтовність доводів позивача щодо спільного придбання транспортного засобу за спільні кошти колишнього подружжя.

Згідно до ст. 60 СК України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, ч. 2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України), зокрема, автомобіль є неподільною річчю, а тому виділ в натурі частки позивача є неможливим.

Враховуючи, що автомобіль Chevrolet Aveo LT є неподільною річчю, а також, те що позивач заявляє вимоги саме про стягнення грошової компенсації, а також те, що права власника на автомобіль фактично здійснюються лише відповідачем, суд, керуючись принципами законності, обєктивності та справедливості дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача такої компенсації.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст 183, 364, 372 ЦК України, ст.ст. 70, 71 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за половину вартості спільного майна.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 58415 грн грошової компенсації за 1/2 частину вартості автомобіля Chevrolet Aveo LT, ном. знак НОМЕР_1, синій, об'єм двигуна 1598 см?.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя О. М. Дубовік