_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5704/18
УХВАЛА
05.10.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Бусленко О.О.,
розглянувши у судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Разом із позовом позивач надав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, а саме на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити її відчуження у будь-який спосіб та внесення змін до реєстраційного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та заборонити ОСОБА_2 або будь-якій третій особі, до розгляду справи по суті та ухвалення рішення по справі у будь-який спосіб відчужувати належне їй майно у тому числі: нерухоме майно, транспортні засоби та інше. При цьому позивач посилається на те, що у звязку з триваючим невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань щодо повернення йому коштів, а також ухиленням від спілкування стосовно вирішення спору, позивач вважає, що існує реальна загроза відчуження відповідачем усього належного їй майна з метою уникнення відповідальності, що може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому він звернувся до суду з даною заявою.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси заяву було призначено до розгляду в судовому засіданніз викликом сторін в порядку ч. 4 ст. 153 ЦПК України.
У судове засідання сторони не зявились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, перебуває в іпотеці АТ «Сведбанк» (Публічне) (іпотечний договір, 6099, 01.08.2008р. Іпотекодержатель: ПАТ «Дельта Банк»; договір про внесення змін до іпотечного договору, сері та номер:3998, виданий 19.11.2009р., видавник: АТ «Сведбанк» (Публічне), а суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.
Крім того, згідно п. 3,6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.
Однак позивачем в заяві про забезпечення позову не наведено достатнього обґрунтування необхідності забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів, які мали б підтвердити, що відповідачкою вживаються заходи, спрямовані на відчуження майна та не визначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що свідчить про недотриманням позивачем вимог процесуального законодавства і неврахування необхідності забезпечення розумного балансу інтересів сторін.
При таких обставинах, враховуючи положення ч. 3 ст.150 ЦПК України, згідно якої заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії цивільного процесу, що не обмежує в праві звернутись до суду з обґрунтованою заявою про забезпечення позову протягом розгляду цивільної справи, з урахуванням положень ч.2 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 149,150-153 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в пятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Огренич І. В.