Номер провадження: 22-ц/785/5923/18
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

адвоката Канікаєва Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» про визнання договору недійсним, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» про визнання договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська міська рада,

встановив:

22.09.2017 року позивач ОСОБА_4 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_5, КП «ЖКС «Черьомушки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Одеська міська рада (далі - ОМР), про визнання договору недійсним, посилаючись на те, що ОСОБА_6, з яким вона проживала разом без реєстрації шлюбу, було отримано дозвіл на встановлення збірно-розбірного металевого гаражу за адресою: АДРЕСА_1. Зазначала, що ним був встановлений гараж за вказаною адресою, та 22 лютого 2013 року між КП «ЖКС Черьомушки» та ОСОБА_6 було укладено договір № 120 про використання тимчасово встановленої металевої конструкції.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, після чого ОСОБА_4 звернулась із заявою до КП «ЖКС Черьомушки» про оформлення права користування вказаним гаражем та 03 лютого 2017 року між ОСОБА_4 і КП «ЖКС Черьомушки» було укладено договір № 2423 про надання послуг з прибирання прилеглої до тимчасової конструкції (гаражу) території.

Позивач ОСОБА_4 вказувала, що пізніше їй стало відомо, що стосовно цього самого гаражу 11 травня 2017 року між КП «ЖКС «Черьомушки» і ОСОБА_5 також було укладено аналогічний договір № 2472 про надання послуг з прибирання прилеглої до тимчасової конструкції (гаражу) території.

Посилаючись на зазначені обставини, з метою захисту права користування гаражем, позивач ОСОБА_4 остаточно просила суд ухвалити рішення, яким визнати укладений з ОСОБА_5 договір №2472 від 11 травня 2017 року про прибирання прилеглої до тимчасової конструкції (гаражу) території - недійсним.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала та у червні 2017 року звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із самостійним позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: КП «ЖКС «Черьомушки», в подальшому уточненим, про визнання договору № 2423 недійсним, зобов'язання вчинити певні дії.

ОСОБА_5 посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько, ОСОБА_6, вона є єдиним спадкоємцем після його смерті, оскільки у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, та 01 червня 2017 року їй було видане свідоцтво про спадщину за законом.

Стверджувала, що розпорядженням Виконавчого комітету ОМР №503/01.04 від 26 травня

2003 року її батькові було дозволено встановити збірно-розбірний металевий гараж за адресою: АДРЕСА_1. У подальшому батько користувався гаражем, зберігав там свої речі, наявні інструменти, робив за потреби невеликий ремонт, узгодив питання щодо світла у гаражі згідно технічних умов це питання погоджене з Южним РЄС №44, від 19.01.2004 року.

22 лютого 2013 року КП «ЖКС Черьомушки» в особі директора ОСОБА_7, який діє на підставі Статуту, та на підставі довідки №010240 від 25.06.1991р., ОСОБА_6 уклав договір № 120 про використання тимчасово встановленої металевої конструкції (гаражу).

Вказувала, що після смерті батька, у грудні місяці 2016 року, син ОСОБА_4 попросив її, дозволити йому зберігати свій автомобіль на три місяці, у період морозів, на що вона погодилась та віддала йому ключі від гаражу.

Зазначала, що у травні 2017 року вона звернулась до КП «ЖКС Черьомушки» з письмовою заявою про переоформлення договору про використання тимчасово встановленої конструкції (гаражу) після смерті батька на неї, де з'ясувалось, що ОСОБА_4 03 лютого 2017 року, уклала з КП «ЖКС Черьомушки» договір № 2423 про надання послуг з прибирання прилеглої до тимчасової конструкції (гаражу) території.

Посилаючись на те, що відповідач чинить перешкоди щодо користування гаражем, право на який було набуте її померлим батьком - ОСОБА_6, остаточно просила суд ухвалити рішення, яким визнати договір між ОСОБА_4 та КП «ЖКС Черьомушки» про надання послуг з прибирання прилеглої до тимчасової конструкції (гаражу) території №2423 від 03 лютого 2017 року - недійсним; зобов'язати ОСОБА_4 звільнити гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та повернути ключі від нього.

Представник позивача ОСОБА_4 позовну заяву підтримав, просив суд її задовольнити, Позов ОСОБА_5 не визнав, проти його задоволення заперечував, про що надав відзив.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов не визнала, проти його задоволення заперечувала. Раніше надала до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вимоги позову не визнала, проти його задоволення заперечувала. Позов ОСОБА_5 підтримала, просила суд його задовольнити.

Представник КП «ЖКС «Черьомушки» у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник ОМР у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2018 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, КП «ЖКС «Черьомушки», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОМР, про визнання договору недійсним було залишено без задоволення.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, КП «ЖКС «Черьомушки» про визнання договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії було задоволено.

Було визнано договір про надання послуг з прибирання прилеглої до тимчасової конструкції (гаражу) території № 2423 від 03 лютого 2017 року, укладений між ОСОБА_4Є та КП «ЖКС «Черьомушки» - недійсним.

Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та повернути ОСОБА_5 ключі від нього.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання щодо скасування рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2018 року та постановлення нового, яким вимоги ОСОБА_4 задовольнити, а у задоволені позовних вимог ОСОБА_5 відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Виконавчого комітету ОМР №503/01.04 від 26 травня 2003 року ОСОБА_6 було дозволено встановити збірно-розбірний металевий гараж за адресою: АДРЕСА_1, яким він після цього користувався, зберігав там свої речі, наявні інструменти, робив за потреби невеликий ремонт, 19.01.2004 року узгодив питання щодо світла у гаражі з Южним РЄС.

22 лютого 2013 року КП «ЖКС Черьомушки» в особі директора ОСОБА_7, який діяв на підставі Статуту, та на підставі довідки №010240 від 25.06.1991р., ОСОБА_6 уклав договір № 120 про використання тимчасово встановленої металевої конструкції (гаражу), яким безперешкодно користувався до своєї смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що за життя ОСОБА_6 у встановленому законом порядку встановив металевий гараж і користувався ним, сплачуючи за це відповідні грошові кошти.

Проте, після його смерті, ні позивач за первісним позовом ОСОБА_4, ні відповідач за цим позовом ОСОБА_5, яка між тим заявила самостійний позов, не набули права користування вказаним металевим гаражем.

Так, 03 лютого 2017 року ОСОБА_4 уклала з КП «ЖКС Черьомушки» договір №2423 про надання послуг з прибирання прилеглої до тимчасової конструкції (гаражу) території. Аналогічний договір з КП «ЖКС «Черьомушки» 11 травня 2017 року уклала ОСОБА_5

Тобто, вказані договори жодним чином не дають права користування металевою конструкцією гаражу ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_5, а дають лише право на прибирання прилеглої до тимчасової конструкції (гаражу) території.

При цьому колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять доказів укладення договору на користування металевою конструкцією гаражу між КП «ЖКС «Черьомушки» і ОСОБА_4, чи ОСОБА_5

Більше того, матеріали справи не мають доказів того, чи наділене КП «ЖКС «Черьомушки» правом на укладення відповідних договорів, чи це є виключною компетенцією Малиновської районної адміністрації.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що ні позовні вимоги ОСОБА_4, ні ОСОБА_5 задоволенню не підлягають, оскільки питання щодо передачі металевої конструкції гаражу, розташованого у дворі будинку № 7 по вул. Генерала Петрова в м. Одесі, стосовно жодної із них не вирішувалось.

При цьому, слід заначити що у відповідності до Розпорядження Малиновської РА Виконавчого комітету ОМР від 26.05.2003 року ОСОБА_6 було дозволено встановлення збірно-розбірного металевого гаражу у дворі будинку для збереження машини, яка використовується як засіб протезування за адресою: АДРЕСА_3, оскільки ОСОБА_6 був інвалідом другої групи (а.с.6).

Зазначені обставини також виключають право користування вказаним гаражем як ОСОБА_4, так і ОСОБА_5

Колегія суддів також зазначає, що та обставина, що ОСОБА_5 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_6, не є підставою для виникнення у неї права користування гаражем, так як вказаний металевий гараж не входить до спадкового майна, що визнано ОСОБА_5, а право користування у спадщину не передається.

З цих підстав, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_5 після смерті свого батька набула право на користування та розпорядження спірним гаражем, оскільки цей гараж був збудований та облаштований її батьком, усі документи на установку збірно-розбірного металевого гаражу збирав ОСОБА_6

Проте, на думку колегії суддів зазначені обставини можуть бути враховані при вирішенні питання про укладення договору користування вказаним металевим гаражем у майбутньому, в позасудовому порядку.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог іншої особи, ухваленого судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, а також виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_5, оскільки правових підстав для цього матеріали справи не містять, про що йдеться вище.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення є частково необґрунтованим, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід задовольнити частково, оскаржуване рішення, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5, слід скасувати і прийняти в цій частині постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4, КП «ЖКС «Черьомушки» про визнання договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії відмити у повному обсязі.

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1, п.2 ч.1 ст. 374, п.1, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 17 травня 2018 року, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5, скасувати і прийняти в цій частині постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» про визнання договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії відмити у повному обсязі.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.10.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра