Постанова

Іменем України

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа №201/13247/17

провадження №61-28661св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької

В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз»

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада

2017 року у складі судді Ткаченко Н. В. та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Максюти Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (далі - ПАТ «Дніпрогаз»), у якому просив: визнати, що оголошення відповідача містить недостовірну інформацію про причину відключення в квартирі АДРЕСА_1 з технічних порушень; зобовязати відповідача розмістити оголошення зі спростуванням недостовірної інформації на у підїзді будинку, в якому живе позивач; стягнути з відповідача на його користь 2 000 грн на відшкодування моральних збитків та по 20 грн за кожен наступний день, починаючи

з 18 вересня 2017 року та до усунення відповідачем порушень законодавства.

Позовна заява мотивована тим, що 18 січня 2016 року по АДРЕСА_1 співробітниками ПАТ «Дніпрогаз» було незаконно здійснено відключення газопостачання, яке останні відмовлялися відновлювати тривалий час, посилаючись на неможливість відновлення газопостачання з причини відсутності доступу до квартир відповідних мешканців будинку, в тому числі і до квартири позивача № 26. На підїзді будинку, де проживає позивач, відповідачем було розміщено оголошення про те, що будинок по АДРЕСА_1 був відключений від системи газопостачання з причини виявлення технічних порушень. З метою перевірки усунення виявлених технічних порушень в квартирі № 26 прохання 29 серпня 2017 року надати доступ працівникам

ПАТ «Дніпрогаз» до вказаної квартири для подальшого відновлення газопостачання.

Позивач вважає, що вказане оголошення містить недостовірну інформацію, оскільки жодного витоку газу в його будинку не було, як не було і технічних порушень в системі газопостачання в квартирі № 26. Квартиру позивача

11 жовтня 2016 року було відключено від газопостачання шляхом обходу його квартири.

Оскільки відповідачем розповсюджується недостовірна інформація відносно позивача, у звязку з чим його порушене право позивача має бути відновлено відповідно до статті 277 ЦК України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада

2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване відсутністю передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 щодо визнання інформації недостовірною, оскільки вказана в оголошенні інформація є достовірною, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня

2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції в повному обсязі зясував обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями сторін.

Також колегія суддів погодилась з висновком місцевого суду про безпідставність вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки відсутнє порушене право позивача, що могло б стати підставою відшкодування такої шкоди з огляду на норми статей 23, 1167 ЦК України.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2018 року, ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не брав участі у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 22 березня 2017 року, оскільки не був обізнаний про розгляд.

Решта доводів касаційної скарги зводиться до того, що суд неповно встановив фактичні обставини справи, не вирішив клопотання, заявлені в позовній заяві щодо витребування у відповідача ряду відомостей та документів, не дав оцінку наданим позивачем поясненням із доданими доказами.

Крім того касаційна скарга містить посилання на те, що апеляційний суд не навів доводи апеляційної скарги та проігнорував їх.

ПАТ «Дніпрогаз», обґрунтовуючи відзив, посилається на те, що суд обєктивно встановив, що вказана в оголошенні інформація є достовірною, доказів протилежного позивачем не надано. Суд також прийшов вірного висновку про необґрунтованість вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки відсутнє порушене право позивача, що могло б стати підставою відшкодування такої шкоди з огляду на норми ст.ст. 23, 1167 ЦК України, а обставини, на які посилається позивач у свій заяві, не підтверджені будь-якими належними доказами в розумінні статті 76-81 ЦПК України.

Відзив також містить посилання на те, що саме по собі посилання на необґрунтованість та незаконності судових рішень не може бути підставою для їх скасування, оскільки скарга не містить обставин, які б спростовували обґрунтовані висновки судів.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положеннями статті 74 ЦПК України, в редакції чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, які разом із розпискою надсилаються поштою рекомендованими листами із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою яка бере участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Судова повістка має бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що призначений на 20 березня 2018 року на 12:50 год розгляд справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада

2017 року в указаній справі, не відбувся, а був відкладений на 22 березня

2018 року на 12:50 год. (а. с. 93).

Відомості про повідомлення позивача судом апеляційної інстанції про дату, час і місце судового розгляду, в матеріалах справи відсутні.

Особи, які беруть участь у справі, згідно статті 27 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 74 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом), особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Доказів використання судом апеляційної інстанції інших засобів звязку для поінформування позивача матеріали справи не містять.

Таким чином, відомості про те, що позивач був належним чином повідомлений судом апеляційної інстанції про дату, час і місце судового розгляду, в матеріалах справи відсутні.

Основними засадами судочинства, відповідно до частини першої статті 129 Конституції України, визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Зазначені процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справ стосовно позивача ОСОБА_4 порушені через непоінформованість останнього про дату і час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України, судові рішення підлягають обовязковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, рішення апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 401, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня

2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В.

В. Пророк

І.

М. Фаловська