2/465/1260/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01.10.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Ванівського Ю.М.

при секретарі- Школьніковій К.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зняття арешту з майна. Позовну заяву мотивує тим, що на виконанні Сихівського ВДВС ЛМУЮ знаходились виконавчі листи Сихвського районного суду м.Львова, видані 22.04.2010 у справі №2-182/10 про стягнення 487 702,86 грн з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Український промисловий банк», який було замінено у виконавчому провадженні на ПАТ «Дельта Банк».

Постановами державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ від 18.11.2011 ВП №20175774 та 12.03.2012 ВП №20176234 виконавчі листи повернуті стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». На транспортний засіб позивача MAZDA PREMACY накладено арешт, обмеження проведення реєстраційних операцій та оголошено в розшук.

Оскільки стягувач правом повторного предявлення виконавчого листа до виконання не скористався, арешт майна боржника, оголошений розшук і заборона реєстраційних дій щодо автомобіля порушує його права як власника при наявності факту закінченого виконавчого провадження, пропуску строку стягувачем на повторне подання виконавчого листа та відмови судом у поновленні пропущеного строку повторного предявлення виконавчих листів.

У судове засідання позивач не зявився, представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просить задоволити повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, з матеріалами справи 04.09.2018 року ознайомився, відзиву у встановленому законом порядку суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

14 вересня 2007 року між Товарисвом з обмеженною відовідальністю «Українским промисловим банком» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір на суму 42 500 доларів США.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 22.04.2010 року вирішено стягнути солідарно на корить ТОВ « Український происловий банк» заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - 487 702,86 грн. На виконання цього рішення видано виконавчі листи.

На виконанні Сихівського ВДВС ЛМУЮ знаходились виконавчі листи Сихвського районного суду м.Львова, видані 22.04.2010 у справі №2-182/10 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Український промисловий банк» вказаної заборгованості за кредитним договором.

13 травня 2011 року Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова замінено сторону виконавчого провадженні, а саме з ТОВ «Український промисловий банк» на ПАТ «Дельта Банк». Виконавчою службою на зареєстрований транспортний засіб марки MAZDA PREMACY за ОСОБА_1 накладено арешт, обмеження проведення реєстраційних операцій та оголошено в розшук.

Постановами державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ від 18.11.2011 ВП №20175774 та 12.03.2012 ВП №20176234 виконавчі листи повернуті стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку) та відповідно п.2 ч.1 ст.47 цього Закону (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02.12.2016 р., яка набрала законної сили встановлено, що ПАТ «Дельта Банк», пропустивши строк повторного предявлення виконавчих листів, звернулось до Сихівського районного суду м.Львова із заявою про поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листау справі №2-182/10. У задоволенні такої заяви судом відмовлено.

У відповідності до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, а в ч. 2 цієї статті зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та правочини.

Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до приписів статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на 18.11.2011 року (Наслідки завершення виконавчого провадження) «У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника».

Згідно частини 1 статті 50 того ж Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається.

Скасування арешту у випадку повернення виконавчого листа стягувачу на цей час законом передбачено не було, оскільки таке повернення дозволяло стягувану повторно предявити виконавчий лист у встановлені строки.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд погоджується з доводами позивача про те, що стягувач правом повторного предявлення виконавчого листа до виконання не скористався і за таких обставин арешт майна боржника, оголошений розшук і заборона реєстраційних дій щодо автомобіля порушує його права як власника при наявності факту закінченого виконавчого провадження, пропуску строку стягувачем на повторне подання виконавчого листа та відмови судом у поновленні такого пропущеного строку.

Зняття арешту з майна врегульовано Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, статтею 59 цього закону, якою не передбачено можливості зняття арешту державним виконавцем після завершеного виконавчого провадження та/або повернення виконавчого документу стягувану.

Згідно ч. 5 ст.59 цього закону передбачено, що «у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду».

Згідно п.7 прикінцевих та перехідних положень нового Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 право на ефективний спосіб захисту прав. Тобто особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,223,247,263,265,280,354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Зняти арешт та скасувати розшук і заборону проведення реєстраційних дій з автомобіля MAZDA PREMACY Легковий Універсал-В, ДНЗ ВС0539ВХ, № кузова JMZCP19F241346817, зареєстрованого за ОСОБА_1.

Копію рішення скерувати для виконання в: Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області (79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 11) та. Управління патрульної поліції м.Львова (79000 м. Львів, вул.. Перфецького, 19) Управління інформаційної підтримки та координації поліції "102" ГУ НП у Львівській області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ванівський Ю.М.