Провадження № 2/470/253/18
Справа № 470/523/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду смт. Березнегувате в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів у якому зазначив, що 10.11.2008 року помер його батько ОСОБА_4 Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 6.53 га, яка знаходиться в межах території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. На час своєї смерті батько позивача проживав один, так як його мати, ОСОБА_5, померла раніше 21.05.2007 року. За життя заповіту ОСОБА_4 не складав, єдиними спадкоємцями на спадкове майно є позивач та відповідачі. Відповідачі прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 06.12.2011 року державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори. Нотаріально оформити спадщину на 1/3 частку вищезазначеної земельної ділянки позивач не може, так як відповідно до роз'яснення завідувача Березнегуватської державної нотаріальної контори, в нього відсутній витяг з Державного земельного кадастру на зазначену земельну ділянку. В зв'язку з викладеним ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/3 частину земельної ділянки площею 6.53 га, яка знаходиться в межах території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, спадщина на яку відкрилася після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 10.11.2008 року.

В підготовче засідання позивач та його представник ОСОБА_6 (за договором про надання правової допомоги №101) надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідачі позовні вимоги позивача визнали в повному обсязі, надавши в підготовче засідання письмові заяви, просили про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

10 листопада 2008 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії 1-КГ № 078507 виданого Новозбур'ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис № 124 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6.53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала йому на підставі Державного акту на право власності на землю серії 1-МК № 024845, виданого на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Калузької сільської Ради народних депутатів від 15 грудня 1999 року №8 (а.с.13).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 зазначеного Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частини 1 та 3 ст.1268 ЦК України передбачають, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Копією свідоцтва про народження серії 1-ФП №254392, виданим Калузькою сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 01 березня 1971 року підтверджується що ОСОБА_4 був батьком позивача (а.с.9). Також його дітьми є й відповідачі по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8, 10).

Згідно довідки, виданої Калузькою сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 13 грудня 2010 року №393 вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований один ( а.с.12).

Дружина спадкодавця, ОСОБА_5, померла 21 травня 2007 року, відповідно свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 048226 виданого виконавчим комітетом Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.38).

З копії спадкової справи №75/2011, номер у спадковому реєстрі 51384698, вбачається, що позивач та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину прийняли, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, і отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, після смерті ОСОБА_4 (а.с.52, 54). Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори відмовлено, у звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру, який отримати немає можливості через відсутність належної інформації у національній кадастровій системі (а.с.15).

Однак, відповідно до ч.1 ст.125 та ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції на час смерті спадкодавця позивача), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст. 1270 ЦК України).

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги померлого ОСОБА_4 за законом, вважається таким, що прийняв спадщину, його батько за життя отримав державний акт на право приватної власності на землю, а відповідачі у встановленому законом порядку оформили своє право на спадщину (кожен по 1/3), суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачів обовязок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6.53 гектари, вартістю 46 075 грн., розташовану на території Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 10 листопада 2008 року, що за життя належала останньому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-МК № 024845, виданого 05 січня 2000 року на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Калузької сільської ради народних депутатів від 15 грудня 1999 року №8.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору, в розмірі по 352 грн. 40 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текс рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії МО 727052 виданий Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області 12 серпня 1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

Відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії МО 295873, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії ЕО 893458, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Суддя С. А. Луста