Справа № 438/1029/18
Провадження № 2-з/438/6/2018
УХВАЛА

про забезпечення позову

15 серпня 2018 року м.Борислав

Суддя Бориславського міського суду Слиш А.Т., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

13 серпня 2018 року до Бориславського міського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя. У позовній заяві позивач просить визнати за нею в порядку розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, право власності на 1/2 ідеальну частину автомобіля марки Фольксваген модель Пассат (Volkswagen Passat), колір - синій, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску, двигун дизельний, об'єм 1968 см.куб, кузов № НОМЕР_2.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення її позову та накласти арешт на вищевказаний автомобіль, який зареєстрований на праві власності за відповідачем. Крім цього, просить зазначити такий порядок виконання ухвали про забезпечення позову, за яким за відсутності майна боржника - вищевказаного автомобіля, підлягають застосуванню заходи щодо розшуку транспортного засобу боржника відповідно до Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, та згідно з Порядком взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2018 року № 64/261/5.

В обґрунтування заяви позивач покликається на те, що рішення суду, у разі задоволення її позову, матиме наслідком зміну форми власності на спірний транспортний засіб зі спільної сумісної на спільну часткову власність. Водночас, тривала відсутність спірного автомобіля за місцем його постійного зберігання - у належному відповідачеві гаражі на вул. Тустановицькій, 92 а у м. Бориславі Львівської області (ця обставина відповідачем не заперечується), відмова відповідача надати їй хоча б для огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, свідчать про те, що відповідач має намір відчужити спірний транспортний засіб, набутий за спільні кошти подружжя, або ж розукомплектувати його, що унеможливить виконання рішення суду і проведення за позивачем державної реєстрації автомобіля. Таким чином, не накладення арешту на автомобіль, що зареєстрований за відповідачем і знаходиться у нього чи в інших осіб, може не лише утруднити, а й зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі. Також заявниця посилається на ч.3 ст.153 ЦПК України та ч.3 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Заявник вказує, що забезпечення позову є необхідною умовою для недопущення порушення її майнових прав на спірний автомобіль, придбаний під час спільного проживання з відповідачем, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки розгляд заяви здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що спірний автомобіль придбаний та зареєстрований за відповідачем під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі. У позовній заяві позивач просить визнати за нею в порядку розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, право власності на 1/2 ідеальну частину вказаного автомобіля.

Суддя бере до уваги, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не вирішує питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Пунктом 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Судом встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме не накладення арешту на автомобіль, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливить поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася з відповідною позовною заявою.

Враховуючи обсяг позовних вимог, наявність обґрунтованого позову, відсутність будь-якої можливості порушення у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову прав та законних інтересів сторін у справі, вважаю, що застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль в даному випадку є доцільним і виправданим. При цьому, вищенаведені заходи забезпечення позову передбачені ст. 150 ЦПК України, відповідають заявленим позовним вимогам та є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи також, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду при можливому задоволенні позову, з метою захисту прав позивача, суд вважає, що заявлене клопотання про забезпечення позову слід задоволити.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає, оскільки немає підстав вважати, що відповідач понесе збитки та інші ризики, пов'язані із вжиттям забезпечення позову у вигляді арешту автомобіля.

Крім цього, відповідно до ч.7 ст.153 ЦПК України суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Таким чином, є доцільним визначити порядок виконання даної ухвали про забезпечення позову, за яким у випадку відсутності вищевказаного транспортного засобу підлягають застосуванню заходи щодо його розшуку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Фольксваген Пассат (Volkswagen Passat), колір - синій, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску, двигун дизельний, об'єм 1968 см.куб., кузов № НОМЕР_2, який зареєстрований на праві власності за відповідачем ОСОБА_2.

Зазначити такий порядок виконання ухвали про забезпечення позову, за яким за відсутності майна боржника - автомобіля Фольксваген Пассат (Volkswagen Passat), колір - синій, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску, двигун дизельний, об'єм 1968 см.куб., кузов № НОМЕР_2, підлягають застосуванню заходи щодо розшуку транспортного засобу боржника відповідно до Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, та згідно з Порядком взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2018 року № 64/261/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.02.2018 року за № 140/31592.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Стягувачем є ОСОБА_1, адреса проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Т.Слиш