АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/5732/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року місто Київ

справа № 760/13781/16-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Гаращенка Д.Р., Невідомої Т.О.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 25 травня 2018 року, постановлену під головуванням судді Кізюн Л.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», третя особа: ОСОБА_2 про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 08.05.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним пункт 3 наказу першого заступника голови правління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_2 №40/9 від 15.07.2016 року «Про проведення службового розслідування», яким відсторонено директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла ОСОБА_1 від виконання повноважень за посадою з 15.07.2016 року терміном на 3 місяці, на час проведення службового розслідування.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2018 року позивач ОСОБА_1 подав до Солом'янського районного суду міста Києва заяву, в якій просив надати йому можливість подати остаточний розрахунок судових витрат протягом п'яти днів з моменту ухвалення судового рішення по справі.

17.05.2018 року позивач ОСОБА_1 подав до Солом'янського районного суду міста Києва остаточний розрахунок судових витрат, відповідно до якого просив стягнути з Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на свою користь невирішені судом судові витрати в розмірі 9558,27 грн., що складається з : 147,77 грн. - судові збори з банківської комісії; 767,50 грн. - квитки на потяг; 1331,84 грн. - добові; 1320,36 грн. - відрив від звичайних занять; 5990,80 грн. - витрати на правничу правову допомогу.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 25 травня 2018 року відмовлено у прийнятті додаткового рішення у вказаній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просивухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 25 травня 2018 року про відмову в прийнятті додаткового рішення скасувати та ухвалити додаткове рішення по цивільній справі, яким стягнути з відповідача на його користь невирішені судом судові витрати в розмірі 9662,55 грн. що складається з : 147,77 грн. - судові збори з банківської комісії; 767,50 грн. - квитки на потяг; 1331,84 грн. - добові; 1320,36 грн. - відрив від звичайних занять; 5990,80 грн. - витрати на правничу правову допомогу.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки з наданого ним Акту вбачається, що адвокатом надано, а ним отримано та сплачено за надану правничу допомогу по визначеній цивільній справі в повному обсязі.

Вказував, що у Акті зазначено обсяг робіт (послуг), які надавались адвокатом, а саме: консультація, складання процесуальних та правових документів по справі, які містяться в матеріалах справи та прийняті судом до розгляду, їх перелік та вартість, а відсутність дати складання Акту не тягне за собою його недійсність.

Зазначав, що суд першої інстанції в обґрунтуванні свого висновку не посилався на жодний нормативний акт.

Посилаюсись на те, що він брав участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та використав правничу допомогу адвоката у вигляді консультації та складання процесуальних та правових документів, вважає, що ьсуд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності надання ним документів, які підтверджують повноваження адвоката, а розглянувши заяву без повідомлення та виклику сторін, суд позбавив його права на надання пояснень щодо поважності причини не подання ним остаточного розрахунку та документальних доказів до дебатів.

Зазначав, що посилання суду першої інстанції на пункт 41 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справ» №10 від 17.10.2014 року є хибним, оскільки подання остаточного розрахунку судових витрат в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України не регулювалось нормами ЦПК України до 15.12.2017 року.

Від Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до Апеляційного суду міста Києва надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1, в якому відповідач посилаючись на те, що апеляційна скарга є безпідставна та, необґрунтована, вважає, що вона не підлягає задоволенню.

У порядку п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з п.3 Розділу XIIПрикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у його відсутності на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 08.05.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним пункт 3 наказу першого заступника голови правління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» ОСОБА_2 №40/9 від 15.07.2016 року «Про проведення службового розслідування», яким відсторонено директора Вінницького регіонального управління Держмолодьжитла ОСОБА_1 від виконання повноважень за посадою з 15.07.2016 року терміном на 3 місяці, на час проведення службового розслідування.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постановою Апеляційного суду міста Києва 09.08.2018 року апеляційну скаргу відповідача Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» задоволено.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 08.05.2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», третя особа: ОСОБА_2 про скасування наказу відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» судові витрати у розмірі 826,80 грн.

Звертаючись до Солом'янського районного суду міста Києва з заявою від 17.05.2018 року позивач ОСОБА_1 просив стягнути з Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на свою користь невирішені судом судові витрати в розмірі 9558,27 грн., що складається з : 147,77 грн. - судові збори з банківської комісії; 767,50 грн. - квитки на потяг; 1331,84 грн. - добові; 1320,36 грн. - відрив від звичайних занять; 5990,80 грн. - витрати на правничу правову допомогу, посилаючись на положення ч.8 ст.141 ЦПК України.

Так, частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки постановою Апеляційного суду міста Києва 09.08.2018 року рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 08.05.2018 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1, відтак відсутні підстави покладати судові витрати, пов'язані з розглядом справи, які понесені ОСОБА_1 на сторону відповідача.

Вказані витрати, у зв'язку з відмовою у задоволенні позову ОСОБА_1, покладаються на нього згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 25 травня 2018 року скасувати та постановити нову.

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді