Справа № 576/1896/18
Провадження № 2/576/613/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2018 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого суддіУсенко Л.М.

секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 576/1896/18
за позовомОСОБА_3
доОСОБА_4
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Глухівська міська рада як орган опіки та піклування
пропозбавлення батьківських прав
учасники справи та представники:
позивачне з'явилась
представник позивача відповідачне з'явилась не з'явився
представник третьої особи не з'явився

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач певний час життям дітей не цікавився, за місцем проживання не відвідував, участі у їх вихованні та утриманні не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти, що у відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» є підставами для позбавлення батьківських прав.

Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Звертаючись із позовом, ОСОБА_3 заявила клопотання про витребування від органу опіки та піклування Глухівської міської ради висновку про доцільність позбавлення батьківських прав та про допит свідка ОСОБА_7 Зазначені клопотання задоволені судом у підготовчому судовому засіданні.

Судове засідання, призначене на 02 жовтня 2018 року відкладалось у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача, щодо якого були відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

В судове засідання 11 жовтня 2018 року учасники справи та їх представники не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач та її представник причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи.

Відповідач своїм правом надати відзив не скористався, причини неявки не повідомив.

Від представника Глухівської міської ради до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі, разом із якою надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 43).

Безпосередньо дослідивши письмові докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1 - 4 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У позові жодна із передбачених ст. 164 СК України підстав не визначена. Натомість, як на підставу позбавлення відповідача батьківських прав, позивач посилається на перелік обставин, вказаних у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

У пункті п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Отже, суд має з'ясувати винність поведінки відповідача, врахувати її характер, особу батька, інші обставини справи з огляду на підставу позбавлення батьківських прав, передбачену ст. 164 СК України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Суду надані наступні письмові докази.

-копії паспорта та картки платника податків позивача (а.с. 6-9);

-копія рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2017 року, яким розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 11);

-копія свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12);

-копія свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13);

-довідка виконавчого комітету Глухівської міської ради від 19.07.18р. № 380 про склад сім'ї, відповідно до якої разом з позивачем проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 14);

-акт обстеження матеріально - побутових умов сім'ї від 18 липня 2018 року, з якого вбачається, що вихователь ОСОБА_8 вихователь - методист ОСОБА_9 (місце роботи вихователів не вказано) обстежили матеріально - побутові умови сім'ї позивача та зазначили, що вихованням дітей займається мати ОСОБА_3, що наданий момент знаходиться в декретній відпустці (а.с. 15);

-довідки управління соціального захисту населення про виплату позивачу щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини (а.с. 16, 19);

-відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України за період з 01.10.17р. по 31.03.18р. щодо доходів позивача (а.с. 17);

-Копія судового наказу від 09 листопада 2017 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 20);

-довідка - розрахунок державного виконавця про наявність заборгованості відповідача зі сплати аліментів в сумі 14520 грн.

Інших доказів ні разом з поданням позовної заяви, ні до початку розгляду справи позивач суду не надала, клопотання про витребування доказів судом не заявила.

Разом з цим, виконавчий комітет Глухівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_5 Зазначене вбачається із відповідного висновку від 01 жовтня 2018 року (а.с. 44).

Також у висновку орган опіки вказує, що наданий час відповідач на території Глухівської міської ради не проживає, перебуває в м. Запоріжжя. В телефонній розмові він категорично заперечив щодо позбавлення його батьківських прав. Пояснює, що зараз безробітний, шукає роботу, виявив бажання спілкуватися з дітьми, забирати дітей в літній час до себе. У зв'язку з тим, що знаходиться в іншому місті, часто спілкуватися з дітьми не має можливості.

Позивач ОСОБА_3 жодного разу не зверталася до органу опіки та піклування щодо неналежного виконання ОСОБА_4 батьківських обов'язків, дане питання не розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини.

За таких обставин, враховуючи те, що надані позивачем докази характеризують особу позивача, але їх вочевидь не достатньо для з'ясування питання щодо участі відповідача у вихованні дітей, відсутність у позові чітко визначеної підстави для позбавлення батьківських прав у відповідності до ст. 164 СК України, висновок органу опіки та піклування щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3 в задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд Сумської області суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 11 жовтня 2018 року.

Суддя Л.М. Усенко