Справа № 219/6463/18
Провадження № 2/219/2211/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Азямова Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню,-
Звернувшись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 просить:
На даний час між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» підписано додаткову угоду щодо погашення боргу за кредитним договором № GOAWA800000135 від 21.05.2008 року у ПАТ КБ «ПриватБанк», суму, вказану у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса між сторонами переглянуто та значно зменшено ПАТ КБ «ПриватБанк» з 2446607, 78 гривень до 198724, 74 гривень. Він своєчасно виконує свої зобовязання за підписаною додатковою угодою.
У звязку із врегулюванням спору мирним шляхом між ним та банком, ПАТ КБ «ПриватБанк» 24.04.2018 року звернувся до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби із заявою про повернення виконавчого документу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
На теперішній час у Бахмутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження № 56325447 на підставі постанови б/н від 04.05.2018 року про стягнення з нього залишку виконавчого збору у розмірі 230 571, 97 гривень на користь Бахмутського МР ВДВС Головного ТУЮ у Донецькій області. Вважає, що на підставі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір підлягає поверненню.
Представник позивача ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши заяву про підтримання предявлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.
Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Третя особа Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання участь представника не забезпечили.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, письмових пояснень на позовну заяву ОСОБА_1 не надав.
Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
- заборгованість за відсотками в розмірі 4734,49 доларів США;
- заборгованість з комісії у розмірі 3662,24 доларів США;
- заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 9,61 доларів США;
- заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 4477,06 доларів США (а.с. 18).
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
За п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Згідно з п.3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172.
Відповідно до п.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Згідно з п.10 витягу з узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 р. однією з обєктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.
Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано предявлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це повязано з часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису. Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено, що при вчиненні напису сума заборгованості може буде збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у такому випадку спірності суми немає.
Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Проте, безспірність суми у вчиненому виконавчому написі, її відповідність письмовій вимозі стягувача боржнику стороною відповідача не доведена. Будь-яких доказів на підтвердження даних обставин відповідачем суду не надано.
З виконавчого напису нотаріуса також вбачається, що строк, за який запропоновано стягнення, становить 3319 днів, тобто поза межами трирічного строку, що може свідчити про порушення строку позовної давності.
Суд вважає неправомірним нарахування відповідачем за даним Кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки 02 вересня 2014 року Верховною ОСОБА_4 України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -VII).
Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).
Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 Закону України «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Закону України «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція»
02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».
Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».
Як встановлено судом, позивач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
За таких обставин, суд що вважає, що позивач звільняється від сплати неустойки (пені та штрафів).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
Щодо зобовязання Бахмутський міськрайонний ВДВС повернути стягнутий виконавчий збір у розмірі 14 388, 81 грн. зобовязання Бахмутський міськрайонний ВДВС зняти арешт з всього його майна суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Бахмутський міськрайонний ВДВС ГТУЮ в Донецькій області у даній справі має процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Тобто, в даному випадку вищезазначена третя особа заінтересована в результатах розгляду справи як і сторони, оскільки на її правове становище можуть вплинути наслідки розгляду спірної справи судом між сторонами. Однак, заінтересованість відповідної третьої особи має матеріально-правовий характер, що полягає в тому, що рішення по конкретному спору, може порушити матеріальні права третьої особи.
Таким чином, третя особа без самостійних вимог на предмет спору в особі Бахмутського міськрайонного ВДВС має стосовно предмета спору непрямий юридичний інтерес, оскільки не є суб'єктом спірного матеріального правовідношення, а перебуває з однією із сторін у процесі в таких правовідносинах, які можуть змінитися в результаті винесеного рішення суду в спорі між сторонами.
За таких обставин, відсутні правові підставі для зобовязання третю особу Бахмутський міськрайонний ВДВС вчинити певні дії, оскільки в межах позовного провадження спір безпосередньо стосується двох субєктів позивача і відповідача.
Тож, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265,268, 282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню,- задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог в частині зобовязання Бахмутський міськрайонний ВДВС повернути ОСОБА_1 стягнутий виконавчий збір у розмірі 14 388, 81 грн. та зобовязання Бахмутський міськрайонний ВДВС зняти арешт з всього його майна відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Р.Є.Дубовик