Справа № 500/1489/18
Провадження № 2/500/1810/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Сирбу Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

16.03.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 02.08.2018 уточнив та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Курчатова, буд. 30; житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27; земельну ділянку площею 0,0435 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Курчатова, буд. 30, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель; земельну ділянку площею 0,0390 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, недоотриману пенсію після ОСОБА_5 за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року у розмірі 1244 (одна тисяча двісті сорок чотири) гривні 88 копійок, транспортний засіб марки «ГАЗ 24», н/з 14012ОК, 1979 року випуску, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить ОСОБА_5. ОСОБА_6 померла 25.02.2011 року, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27; земельна ділянка площею 0,0390 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. ОСОБА_5 є братом ОСОБА_6, померлої 25.02.2011 року та відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України являється спадкоємцем за законом другої черги.ОСОБА_5 прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_5 помер 04.06.2016 року, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27; земельна ділянка площею 0,0390 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, які він успадкував після ОСОБА_6; житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Курчатова, буд. 30; земельна ділянка площею 0,0435 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Курчатова, буд. 30, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, недоотримана пенсія за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року у розмірі 1244 (одна тисяча двісті сорок чотири) гривні 88 копійок, транспортний засіб марки «ГАЗ 24», н/з 14012ОК, 1979 року випуску. ОСОБА_2 є племінником ОСОБА_5, померлого 04.06.2016 року та відповідно до вимог ч. 3 ст. 1266 має право на спадкування тієї частини, яка б належала б за законом його батькові ОСОБА_7, який помер 30.03.1981 року. Позивач прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що право власності на спадкове майно не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідачі в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечували проти задоволення позовних вимог

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0435 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Курчатова, буд. 30, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8, на підставі Державного акту на право правної власності на землю серії ІІІ-ОД № 002335, виданого 29.05.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1726, що підтверджено довідкою, наданою Міськрайонним управлінням в ОСОБА_1 районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1418/126-18 від 20.04.2018 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 394467, виданого 02.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_1 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_9 померла 01.10.2004 року.

Після смерті ОСОБА_9 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0435 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Курчатова, буд. 30, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 04.07.1979 року старшим державним нотаріусом ОСОБА_1 державної нотаріальної контори ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1709, ОСОБА_9 заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона матиме право за законом ОСОБА_11.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 52937949 від 11.08.2018 року, наданої державним нотаріусом ОСОБА_1 державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_12, заповіт ОСОБА_9 від 04.07.1979 року, зареєстрований за № 1-1709, не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_11 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Курчатова, буд. 30, що підтверджено записом в будинковій книзі на житловий будинок №30, розташований по вулиці Курчатова в м. Ізмаїл Одеської області, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 255420, виданого 25.02.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_1 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 померла 25.02.2011 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27, земельна ділянка площею 0,0390 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Відповідно до заповіту, посвідченого 30.10.2004 року державним нотаріусом ОСОБА_1 державної нотаріальної контори ОСОБА_13, зареєстрованого в реєстрі за № 2/4840, ОСОБА_6 заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона матиме право за законом ОСОБА_14.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 52937959 від 11.08.2018 року, наданої державним нотаріусом ОСОБА_1 державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_12, заповіт ОСОБА_6 від 13.10.2004 року, зареєстрований за № 2/4840, не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №082661, виданого 03.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_14 помер 01.01.2007 року, тобто у ОСОБА_14 не виникло права на спадкування за заповітом після ОСОБА_6

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом першої черги відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 немає.

Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті ОСОБА_6 являється:

- брат ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯИ №881755, повторно виданим Кілійським районним відділом ЗАГС, де батьками записані ОСОБА_15 та ОСОБА_8; свідоцтвом про народження ОСОБА_16 серії І-ЖД № 091134, повторно виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району Одеської області, де батьками записані ОСОБА_15 та ОСОБА_17, свідоцтвом про одруження серії ІІ-АГ № 280415, виданого 10.03.1969 року міським бюро ЗАГС по м. Ізмаїл, згідно якого ОСОБА_18 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Єрьоміна».

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у встановлений законом строк звернувся до ОСОБА_1 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 457558, виданого 17.06.2016 року ОСОБА_1 міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер 04.06.2016 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27; земельна ділянка площею 0,0390 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, які він успадкував після ОСОБА_6 та житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Курчатова, буд. 30; земельна ділянка площею 0,0435 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Курчатова, буд. 30, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, недоотримана пенсія за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року у розмірі 1244 (одна тисяча двісті сорок чотири) гривні 88 копійок, транспортний засіб марки «ГАЗ 24», н/з 14012ОК, 1979 року випуску.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 44518927 від 20.07.2016 року, наданої приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_19, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5, померлого 04.06.2016 року відсутня.

Спадкоємців за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 немає.

Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являється:

- брат ОСОБА_20, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯИ №881755, повторно виданим Кілійським районним відділом ЗАГС, де батьками записані ОСОБА_15 та ОСОБА_8; актовим записом про народження ОСОБА_20 № 345 від 25.08.1938 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, згідно якого батьком дитини значиться ОСОБА_21, а матірю ОСОБА_21 Іона.

Однак згідно до свідоцтва про смерть серії ІІ-ЖД № 294361 від 31.03.1981 року, виданого ОСОБА_1 відділом РАЦС, ОСОБА_20 помер 30.03.1981 року.

Відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки на час відкриття спадщини спадкоємець другої черги ОСОБА_20 помер, спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_5 являється:

- племінник ОСОБА_2, що підтверджено актовим записом про народження №1088 від 15.091983 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_1 міськрайонного управління юстиції Одеської області;

- племінник ОСОБА_22, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЯК №399514 від 24.10.1968 року, виданим ОСОБА_1 бюро ЗАГС.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_22 з заявою про прийняття спадщини не звертався та на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав.

ОСОБА_2, як спадкоємець за законом за правом представлення у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи від 20.07.2016 року, посвідченою приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_19, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_19 від 24.02.2018 року за № 133/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що право власності на спадкове майно не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1241, 1261,1266, 1269, 1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), в порядку спадкування за законом право власності на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Курчатова, буд. 30;

- житловий будинок з господарським будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27;

- земельну ділянку площею 0,0390 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Бадаєва, буд. 27, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 315660, виданий 12.11.2009 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 97, кадастровий номер земельної ділянки :01:041:0080);

- земельну ділянку площею 0,0435 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Курчатова, буд. 30, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД№002335, виданий 29.05.2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1726);

- недоотриману пенсію після ОСОБА_5, померлого 04.06.2016 року, за період з 01.06.2016 року по 30.06.2016 року у розмірі 1244 (одна тисяча двісті сорок чотири) гривні 88 копійок;

- транспортний засіб марки «ГАЗ 24», н/з 14012ОК, 1979 року випуску.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 01.10.2018 року.

Суддя: ОСОБА_23