Ухвала

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 756/11476/15-ц

провадження № 61-45370 ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року у складі судді Андрейчука Т. В., та постанову Апеляційного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року, у складі колегії суддів: Панченка М. М., Волошиної В. М., Слюсар Т. А., за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до садівницького товариства «Чорнобилець-2001», публічного акціонерного товариства «Київенерго» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про скасування за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вказувала, що після ухвалення рішення по справі їй стало відомо про те, що земельні ділянки, належні позивачеві та садівницькому товариству «Чорнобилець-2001» (далі - СТ «Чорнобилець-2001») між собою не накладаються, що суттєво впливає на висновки суду в указаному рішенні. Вважаючи ці обставини нововиявленими, просила скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року у цій справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що обставини, на які заявник посилається у заяві, не є нововиявленими.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 14 березня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Нововиявленими обставинами, які є підставою для скасування цього рішення, на думку ОСОБА_4 є те, що земельні ділянки, які належать на праві власності їй та відповідачу, не накладаються між собою, тому трансформаторна підстанція була збудована СТ «Чорнобилець-2001» на неналежній їй земельній ділянці, що підтверджується листами Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради від 23 березня 2018 року та Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 29 березня 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування судового рішення за нововиявленимиобставинами, суди виходили з того, що обставини, викладені у заяві, не є новивиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України. Такі висновки суду є вірними.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуто у зв'язку з нововиявленими обставинами, якими є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесенні законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених у пунктах 1 та 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходили з того, що обставини, на які посилалася заявник як на нововиявлені, зокрема відсутність накладення земельних ділянок між собою, досліджувалися, як судом першої інстанції при ухваленні рішення від 26 вересня 2016 року так і судом апеляційної інстанції, тому дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Як вбачається із оскаржуваних судових рішень, обставини, які заявник вважає нововиявленими, фактично є новими доказами, які вона могла отримати і надати при розгляді справи по суті для підтвердження обставин для задоволення свого позову або спростування заперечень відповідача, користуючись наданими їй процесуальними правами, тому ці обставини не є нововиявленими.

З урахуванням вищевикладеного, доводи касаційної скарги про наявність підстав для перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року є необґрунтованими та зводяться до незгоди із судовим рішенням.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до садівницького товариства «Чорнобилець-2001», публічного акціонерного товариства «Київенерго» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С. Ф. Хопта