2/621/1043/18
іменем України
31 жовтня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого Бібіка О.В.,
з участю секретаря Горобець Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
09.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами: визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням: а саме, квартирою № 4 в будинку № 3 по вул. Станційній в с. Занки Зміївського району Харківської області.
В обґрунтування позовної заяви зазначив, що є власником вищевказаної квартири. Відповідач по справі є його колишньою дружиною, шлюб з якою розірвано 13.12.2016.Фактично шлюбно - сімейні відносини припинено з 2011 року, та у березні 2015 відповідачка за власною ініціативою виїхала з квартири, забравши особисті речі. З цього часу спільне господарство не ведеться, оплату житлово - комунальних послуг відповідач не здійснює. Будь - яких домовленостей щодо користування квартирою з відповідачкою не існує. Реєстрація відповідачки перешкоджає у вільному розпорядженні майном.
Ухвалою суду від 27.07.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Належним чином повідомлені учасники справи повторно в судове засідання не з'явилися.
Позивач ОСОБА_1 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, заперечень проти ухвалення по справі заочного рішення не надав.
Відповідач ОСОБА_2, яка належним чином повідомлялися про розгляд справи шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової владси України, у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
Спірним є право користування житловим приміщенням у виді квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка на підставі свідоцтва про право власності на житло належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/2 часткі за кожним (а. с. 8)
Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3, відповідно до якого ОСОБА_1 належить 1/2 частка в праві власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, що належить померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Ізюмською дистанцією колії Південної залізниці 20 серпня 2000 року, зареєстрованого Зміївсбким МДП технічної інвентаризації 25 жовтня 2000 року за р. № 3-160. Спадкова справа № 49/2017. Зареєстровано в реєстрі за № 1028 (а.с. 9)
Як вбачається з копії будинкової книги, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована проживаючою, у тому числі, ОСОБА_2 (а.с. 11-14)
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13.12.2016 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 10)
Даними акту обстеження, складеного 02.06.2018 депутатом Геніївської сільської ради ОСОБА_4 у присутності свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, підтверджується, що ОСОБА_2 значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак фактично за вказаною адресою не проживає (а. с. 15)
З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 138652, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 12)
Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло; ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону чи за рішенням суду.
Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом
Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Згідно вимог статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Таким чином, позивачем надані докази того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачкою щодо збереження за нею права користування цим житловим приміщенням.
За таких обставин суд дійшов висновку, що право відповідачки на користування чужим майном (спірною житловою квартирою) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна, відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.
За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 13, 141, 263, 265, 272, 280 284, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення повністю або частково безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.
Рішення суду у повному обсязі складено 31.10.2018.
Головуючий: