Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2018 Справа №607/14154/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Позняка В.М.

за участю секретаря судового засідання Осів І.В., представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_5, а саме, що вона є онукою по матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а також визнати за нею право власності на 4/7 частини житлового будинку загальною площею 72,2 кв.м., житловою площею 52,6 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла її бабуся - ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_7 року - вітчим ОСОБА_8. Після їх смерті відкрилася спадщина на частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, належні їм як членам колишнього колгоспного двору, а саме - по 1/7 частини. Належні померлим частини житлового будинку за законом успадкувала мама позивачки - ОСОБА_6, оскільки була єдиним спадкоємцем першої черги, як дочка померлої ОСОБА_5 та дружина померлого ОСОБА_8, а заповіту останні за життя не склали. Спадщину прийняла після кожного з них, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, та відмови від прийняття спадщини не заявляла. ОСОБА_6 за життя своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мама позивачки - ОСОБА_6. Після їх смерті відкрилася спадщина на 3/7 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, з яких: ? частина належала їй особисто як голові колишнього колгоспного двору, ? частина - успадкована нею після смерті матері ОСОБА_5 та ? частина - успадкована після смерті чоловіка ОСОБА_8, на які вона не оформила спадкових прав. Належну померлій частину житлового будинку за законом успадкувала позивачка, оскільки була єдиним спадкоємцем першої черги, як дочка померлої ОСОБА_6, а заповіту остання за життя не склала. Спадщину після смерті ОСОБА_6 позивачка прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом з нею та в шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/7 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, яка належала йому як члену колишнього колгоспного двору. Заповіту померлий за життя не склав. Спадкоємцями першої черги за законом були: позивачка, як дружина померлого, а також діти: син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4. Позивачка спадщину прийняла, оскільки на день смерті проживала разом з спадкодавцем та відмови від спадщини не заявляла. Діти спадкодавця відмовляються від спадкування належної їм частки у спадковому майні після смерті батька на користь матері - ОСОБА_2 Державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_6, чоловіка ОСОБА_7, бабусі ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на належні частини житлового будинку на ім'я спадкодавців, відсутності державної реєстрації права власності та неможливості доведення родинних відносин внучки та бабці. Вказує, що у зв'язку з невірним зазначенням у свідоцтві про народження її матері в графі «мати» прізвища «ОСОБА_11» замість «ОСОБА_11» є необхідність у встановленні родинних відносин між нею та померлою бабусею ОСОБА_5, з метою оформлення її спадкових прав. З цих підстав просить встановити факт родинних відносин між нею та її бабусею по матері - ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

Ухвалою судді від 25 липня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14 серпня 2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому та просила його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, попередньо подали зави, в яких вказали, що фактично не проживали разом із батьком - ОСОБА_7 на день його смерті за адресою реєстрації, жодних дій щодо прийняття спадщини після його смерті не здійснювали, спадкувати належні їм частки спадкового майна після смерті останнього наміру не мають. Позов визнають в повному обсязі та просять розглядати справу без їхньої участі.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Тернопільським райвідділом ЗАГС 17 квітня 1991 року, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_3, виданого Великоглибочецьким райбюро ЗАГС Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народилася ОСОБА_10, у графі мати вказана «ОСОБА_11», в графі батько - ОСОБА_12.

19 травня 1962 року ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13, та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «ОСОБА_6», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, виданим 19 травня 1962 року Великоглибочецьким райбюро ЗАГС Тернопільської області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого Великоглибочецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області 30 червня 1965 року, ОСОБА_14 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 року, в графі мати вказана «ОСОБА_10», в графі батько «ОСОБА_8».

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 07 травня 1974 року ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «ОСОБА_6».

10 вересня 1983 року ОСОБА_14 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «ОСОБА_6», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6, виданим Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 10 вересня 1983 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_5, що підтверджується записом акту про смерть № 27 від 12 вересня 1994 року.

Як вбачається з довідки № 461 від 23 травня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, у будинковолодінні, яке знаходиться в АДРЕСА_1 за наявними даними сільської ради, на день смерті ОСОБА_11 проживали та були зареєстровані такі члени сім'ї: ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії -НОМЕР_7 виданим 06 квітня 2001 року Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 10.

З довідки № 462 від 23 травня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, у будинковолодінні, яке знаходиться в АДРЕСА_1 за наявними даними сільської ради, на день смерті ОСОБА_8 проживали та були зареєстровані такі члени сім'ї: ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8, виданим 03 жовтня 2005 року Радянським відділом управління ЗАГС м. Липецька Липецької області Російської Федерації, переклад якого на українську мову було здійснено перекладачем ОСОБА_16 та вірність копії оригіналу документа посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_17

Згідно довідки № 493 від 30 травня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, у будинковолодінні, яке знаходиться в АДРЕСА_1 за наявними даними сільської ради, на день смерті ОСОБА_7 проживали та були зареєстровані такі члени сім'ї: ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3 (син), ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_4 (дочка), ОСОБА_18 (внучка), ОСОБА_19 (колишній зять).

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9, виданим 20 липня 2016 року Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається з довідки № 494 від 30 травня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, встановлено, що у будинковолодінні, яке знаходиться в АДРЕСА_1 за наявними даними сільської ради, на день смерті ОСОБА_6 проживали та були зареєстровані такі члени сім'ї: ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_20 (правнучка), ОСОБА_21 (правнучка), ОСОБА_18 (правнучка).

За життя вказані особи заповітів не складали, та після їх смерті кожного з них відкрилася спадщина на відповідну частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1

22 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Тернопільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_6.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Захарків Т.Б. від 18 травня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року, вітчима - ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року, чоловіка - ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року та бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок та неможливістю довести факт родинних відносин внучки та бабусі.

Окрім того, як вбачається з вищевказаної постанови, у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 649/2016 після смерті ОСОБА_6, за заявою дочки померлої ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом № 1724 від 22 грудня 2016 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спадкові справи не заводилися.

Як вбачається з довідки № 633 від 10 липня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_3 є дійсно онукою ОСОБА_5, яка проживала АДРЕСА_1.

На підставі досліджених судом документів встановлено, що ОСОБА_6 є матір'ю позивачки ОСОБА_2. ОСОБА_8 був чоловіком ОСОБА_6, однак не є батьком позивачки, оскільки шлюб з її матір'ю був зареєстрований після її народження та в свідоцтві про народження він не вказаний її батьком. ОСОБА_7 був чоловіком позивачки ОСОБА_2.

Той факт, що ОСОБА_5, прізвище якої у свідоцтві про народження матері позивачки вказано «ОСОБА_11» є матір'ю ОСОБА_6, а від-так - бабусею ОСОБА_2, підтверджується тим, що дані, що зазначені у свідоцтві про народження ОСОБА_10 стосовно матері, а саме - ім'я та по батькові відповідають цим даним, зазначеним у свідоцтві про народження та в свідоцтві про смерть бабусі позивачки, де її прізвище вказано «ОСОБА_11».

Окрім того, факт родинних відносин між ОСОБА_23 та ОСОБА_5, а саме те, що остання є бабусею позивачки підтверджено довідкою № 633 від 10 липня 2018 року, виданою Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Також, допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_25 вказали, що вони є сусідами позивачки ОСОБА_2 та знають, що ОСОБА_5 була її бабусею, позивачка так її називала.

Окрім того, як вбачається з довідок, виданих Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області стосовно зареєстрованих членів сім'ї у житловому будинку по АДРЕСА_1, прізвище бабусі позивачки вказується і як «ОСОБА_11», і як «ОСОБА_11».

Таким чином, суд вважає встановленим факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а саме те, що ОСОБА_2 є онукою по матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Прізвище матері ОСОБА_6 та її самої у свідоцтві про її народження помилково зазначено як «ОСОБА_11», та його зазначення зумовлено тим, що шлюб між зазначеними у свідоцтві батьками не був офіційно зареєстрований, дані про прізвище «ОСОБА_11» матері та доньки були внесені з її слів, однак відомості про присвоєння матері прізвища «ОСОБА_11» замість «ОСОБА_11» відсутні.

Необхідність встановлення цього факту судом зумовлена вагомістю порушення спадкових прав позивача, реалізація яких залежить від доведеності даного факту.

Як встановлено з довідки № 632 від 10 липня 2018 року, виданої Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 за наявними даними сільської ради рахується за померлою ОСОБА_6. Двір за вищевказаною адресою станом на 01 липня 1990 року рахувався як двір «колгоспний». Членами двору станом на 01 липня 1990 року були: ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_26.

Відповідно до інформаційної довідки № 850 від 11 серпня 2017 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 04 серпня 2017 року по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_26 Будинковолодіння раніше рахувалося по АДРЕСА_1. В будинковолодінні самочинних добудов і перепланувань не виявлено.

Згідно інформаційної довідки № 851 від 11 серпня 2017 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору ОСОБА_27 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Великоглибочецькою селищною радою 30 січня 1989 року на підставі рішення виконкому № 3 від 23 січня 1989 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 88.

Відповідно до інформаційних довідок № 852, 853, 854 від 11 серпня 2017 року, виданих Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація житлового будинку АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області за ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_7 в бюро не проведена.

04 серпня 2017 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області, з якого вбачається, що вказаний житловий будинок 1965 року побудови, загальна площа будинку - 72,2 кв.м., житлова - 52,6 кв.м.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_26, кожному з них належали частки по 1/7 будинковолодіння АДРЕСА_1 Тернопільського району Тернопільської області.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 Постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року та ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, правовідносини щодо спадкування після їх смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 524ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Враховуючи те, що ОСОБА_5 заповіту щодо належного їй, як члену колгоспного двору, майна - 1/7 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 не складала, спадщину після її смерті прийняла ОСОБА_6, яка, як встановлено судом, була її дочкою, оскільки була єдиним спадкоємцем першої черги за законом та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 461 від 23 травня 2018 року, виданою Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, відмови від її прийняття протягом шестимісячного строку не заявляла, а тому вона успадкувала належну померлій 1/7 частку житлового будинку.

Окрім того, ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, заповіту щодо належного йому, як члену колгоспного двору, майна - 1/7 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 не складав, спадщину після його смерті прийняла дружина - ОСОБА_6, оскільки була єдиним спадкоємцем першої черги за законом та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 462 від 23 травня 2018 року, виданою Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, відмови від її прийняття протягом шестимісячного строку не заявляла, а тому вона успадкувала належну померлому 1/7 частку житлового будинку.

Враховуючи те, що ОСОБА_6, як члену колгоспному двору належала 1/7 частина житлового будинку по АДРЕСА_1, та після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вона успадкував 2/7 частини житлового будинку (по 1/7 частини після смерті кожного з них), то їй належало 3/7 частини вказаного будинковолодіння, однак прав на належне їй майно не зареєструвала.

Встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, тому до правовідносин щодо спадкування після їх смерті застосуванню підлягають норми ЦК України 2003 року.

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_7, заповіту щодо належного йому, як члену колгоспного двору, майна - 1/7 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 не складав.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 були: дружина - ОСОБА_2, син - ОСОБА_3 та дочка - ОСОБА_4. Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_2,оскільки була спадкоємцем першої черги, та на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 493 від 30 травня 2018 року, виданою Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, відмови від її прийняття протягом шестимісячного строку не заявляла. Діти померлого - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно поданими ними до суду письмовими заявами, спадщину після смерті батька не прийняли, оскільки на час відкриття спадщини не проживали разом з ним, хоча були зареєстровані за адресою місця його проживання та заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали.

Таким чином, позивачка ОСОБА_2 успадкувала належну померлому 1/7 частину житлового будинку.

Також, враховуючи те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_6, заповіту померла за життя не складала, спадщину після її смерті прийняла дочка ОСОБА_2, яка є єдиним спадкоємцем першої черги, та на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 494 від 30 травня 2018 року, виданою Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, окрім того, протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини,а тому вона успадкувала 3/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1, які належали спадкодавцю.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання позову відповідачами, а також те, що через відсутність встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, яка є її бабусею по матері, а також державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту шляхом встановленим факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а саме те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є онукою по матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та визнання за ОСОБА_2 права власності на 4/7 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 та чоловіка ОСОБА_7.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 200, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549, 553 ЦК України 1963 року, ст. 16, 392, 1216-1219, 1223, 1268, 1270 ЦК України 2003 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_2), ОСОБА_4 (АДРЕСА_3) про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а саме те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є онукою по матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/7 частини житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_1, з яких 3/7 частини - в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 та 1/7 частину - в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк