Справа№592/5094/18
Провадження №2/592/2028/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Мазіної К.С., позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Ковпаківський районний відділ м.Суми Державної міграційної служби у Сумській області, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що він разом з ОСОБА_3 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1. Інші співвласники - ОСОБА_4, ОСОБА_5 померли. На сьогоднішній день за вказаною адресою зареєстровані: він - ОСОБА_1, син - ОСОБА_3, онук - ОСОБА_2. З 2015 року його онук не мешкає в цій квартирі, а виїхав у невідомому йому напрямку. Його особисті речі у квартирі відсутні. У зв'язку з реєстрацією відповідача у його житлі, він змушений сплачувати підвищений розмір плати за комунальні послуги, а також позбавлений можливості здійснити оформлення соціальної допомоги (субсидії) на зменшення витрат. В добровільному порядку ОСОБА_2 не знявся з місця реєстрації. Вказані обставини створюють значні перешкоди у здійсненні ним права користування своїм житлом. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив суд їх задовольнити, та додатково пояснив, що онук не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 з 06.07.2015 року, він забрав всі речі і виїхав.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, відзив на позовну заяву не надав.

Третя особа ОСОБА_3, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду від нього не надійшло.

Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло позивачу ОСОБА_1, ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5).

Інші співвласники - ОСОБА_4, ОСОБА_5 померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.6,7).

В квартирі за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані: позивач - ОСОБА_1, син позивача - ОСОБА_3, та онук позивача - ОСОБА_2.

Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються Цивільним кодексом України.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно з ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом України по справам № 6-709цс16 від 16.11.2016 р., № 6-2931цс16 від 15.05.2017 р.

Відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3, після розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, з 2015 року відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі, його речі в квартирі відсутні.

Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Свідок ОСОБА_7, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в судовому засіданні пояснив, що він не бачив відповідача та його матір у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 з 2015 року. Йому відомо, що вони виїхали з квартири. Перешкод у користуванні вищезазначеною квартирою їм ніхто не створював.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та зазначила, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, три роки, він забрав з квартири всі речі, та ніколи протягом цього часу в квартирі не з`являвся.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

З 2015 року відповідач ОСОБА_2 не мешкає в даній квартирі, а виїхав у невідомому йому напрямку на заробітки. Його особисті речі у квартирі відсутні.

Відповідач по справі ОСОБА_2, зареєстрований у вказаній квартирі за адресою: м АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 04.05.2018 року(а.с.8), але фактично не проживає у вказаній квартирі з 2015 року.

Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, які пояснили, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_5 не проживає більше трьох років, перешкод у користуванні квартирою відповідачу ніхто не створював.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача ОСОБА_2 на користування чужим майном квартирою №39 в будинку №10 по вул.Ремсінича в м.Суми підлягає припиненню на вимогу власника цього майна ОСОБА_1 відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.

Діями відповідача порушені права позивача, як власника цього житла. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право користування, володіння та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 задовольнити і визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою АДРЕСА_6.

Керуючись ст.ст.317, 319, 405, 406 ЦК України, ст.ст.2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_7, рнокпп НОМЕР_1) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (АДРЕСА_8) таким, що втратив право користування житлом за адресою АДРЕСА_8.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко