З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/535/18
Провадження №2/377/238/18
06 листопада 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ахутіної А.А., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу,
20 серпня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, актовий запис №76. За час шлюбу в них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком яких є відповідач, мати позивач. Спільне життя сторін не склалося в силу несумісності поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, один одного не підтримують. Шлюбні відносини припинені вже тривалий час.
В призначене судове засідання позивач не зявився, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності та розірвання шлюбу.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, також відповідача повідомлено через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. В судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Конверт з позовною заявою та судовою повісткою повернуто до суду з відміткою, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає. Оскільки відповідач повідомлений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, тобто усіма відомими і можливим способами. Відповідач відзиву, доказів, заяв не подав. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 13 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області Україна, копія якого долучена до справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 13 червня 1998 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис №76. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_2.
Під час шлюбу в них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком яких є відповідач, мати позивач, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи.
Як вбачається із змісту позовної заяви, шлюбні відносини у позивача та відповідача не склалися в силу несумісності поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Спільне господарство не ведуть, один одного не підтримують. Шлюбні відносини припинені.
Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сімї неможливо.
За таких обставин суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача.
Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.
У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивачем не подано заяви про відновлення дошлюбного прізвища, а отже, після розірвання шлюбу їй необхідно залишити прізвище «МИРОНЕНКО».
За правилами ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.
Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, іденифікаційний номер не відомий, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований 13 червня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, актовий запис №76.
Після розірвання шлюбу залишити прізвище дружини «МИРОНЕНКО».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер не відомий, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Т. О. Малишенко