Ухвала

03 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 760/14592/17

провадження № 61-44792ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 07 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення безпідставно списаних грошових коштів, штрафних санкцій, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»(далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») про стягнення безпідставно списаних грошових коштів, штрафних санкцій, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань в сумі 21 953, 96 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 07 червня

2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва

від 13 вересня 2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь

ОСОБА_2 безпідставно списані кошти у сумі 21 953, 96 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У вересні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ПАТ «Державний ощадний банк України», у якій просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 21 953, 96 грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн * 100 = 176 200, 00 грн).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Доводи ПАТ «Державний ощадний банк України» про те, що справа становить значний суспільний інтерес, розгляд касаційної скарги має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики є необґрунтованими.

При вирішенні спору суди попередніх інстанцій врахували правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року

у справі № 6-71цс15.

Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18), від 01 лютого у справі № 758/7327/14-ц (касаційне провадження № 61-2428св18),

від 12 лютого 2018 року у справі № 592/2386/16-ц (касаційне провадження № 61-6974св18) вказану правову позицію підтримав.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ПАТ «Державний ощадний банк України» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1, 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 07 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення безпідставно списаних грошових коштів, штрафних санкцій, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. В. Синельников