Справа № 345/1443/18
Провадження № 22-ц/4808/32/18
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів: Девляшевського В.А., Максюти І.О.

секретаря Мельник О.В.

з участю: апелянта ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2018 року, ухваленого суддею Кардаш О.І.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із даним позовом та просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь 2150 гривень матеріальної шкоди, 20000 гривень моральної шкоди та судові витрати.

Вимоги позивач обгрунтувала тим, що вона є власником земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1. При переоформленні державних актів попередніми власниками була допущена помилка у вирахуванні площі, яка становила 0,1400 га. При повторних обмірах встановлено, що фактична площа ділянок становить 0,1735 та 0,1554 га. Маючи намір встановити фактичні межі вищенаведених земельних ділянок звернулася до ТзОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» про встановлення меж земельної ділянки згідно правовстановлюючих документів.

Однак вищевказані дії не проводились, оскільки відповідач перешкоджав у проведенні робіт, не дозволив встановити межу на відстані 0,5 м та 0,76 м від існуючої в його сторону, не маючи при цьому жодних законних підстав, порушивши при цьому п. «г» ч.1 ст.91 ЗК України, про що був складений відповідний акт. У зв'язку із наведеним вона витратила кошти в сумі 2150 гривень на проведення даних робіт для встановлення меж, які фактично не виконані з вини відповідача.

Неправомірними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях, порушенні звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль та часу для вирішення даної справи.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апелянт у скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є передчасним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Суд не врахував, що ТзОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» надало інформацію, яка не відповідає дійсності про те, що їй було надано в повному обсязі послуги щодо встановлення меж земельної ділянки, оскільки відповідач перешкоджав у проведенні робіт, про що геодезистом був складений відповідний акт.

Оскільки відповідач надіслав суду лист ТзОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» 06 червня 2018 року, а справа призначена була до розгляду на 07 червня 2018 року, була обмежена у праві на захист та спростування доказів відповідача.

Крім цього, рішенням Калуського міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 року вже досліджувались обставини щодо здійснення перешкод у проведенні геодезичних робіт, про що був складений відповідний акт, і відповідач сам визнав факт чинення перешкод встановлення меж земельної ділянки.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, пояснення апелянта та її представника, які вимоги скарги підтримали, представника відповідача, який вимоги скарги заперечив, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що кошти, які сплатила позивач, не можуть вважатися збитками в розумінні ст.22 ЦК України, оскільки послуги їй були надані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За статтею 367 ЦПК, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є суміжними землекористувачами. Відповідно до листа директора ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 11 березня 2010 року при переоформленні державних актів на право власності на земельні ділянки були допущенні помилки у вирахуванні площі.

За викладеними обставинами для обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 звернулася до ТзОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, за що оплатила 2150 гривень. Позивач вважала, що фактично роботи на суму 2150 гривень за виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) не виконані з вини відповідача, чим завдано їй шкоду.

Актом геодезиста ТзОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» ОСОБА_5 15 вересня 2016 року зазначено, що межі ділянок в АДРЕСА_1 не встановлено у зв'язку із перешкоджанням суміжним землекористувачем ОСОБА_4, який не дозволив встановити межу на відстані 0,5 м від існуючої в його сторону з польової дороги та від початку існуючого паркана на 0,76 м.

Згідно листа ТзОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» від 06 червня 2018 року №006/018 ОСОБА_1 надано послуги у повному обсязі на суму 2150 гривень за виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та було показано межі згідно правоустановчих документів за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.33).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

При вирішенні спору про відшкодування як матеріальної, так і моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння і заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд першої інстанції правильно встановив, що необхідність замовлення та оплата позивачем 2150 гривень згідно прибуткового касового ордера від 15 вересня 2016 року на користь ТзОВ «Прикарпатський інформаційно-кадастровий центр» за послуги із виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), була зумовлена для замовника ОСОБА_1 тим, що при виготовленні державних актів попереднім власникам, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, була допущена помилка у вирахуванні площ. Зазначене замовлення включало у себе виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, та було показано межі згідно правоустановлюючих документів, за що замовником оплачено 2150 гривень. Підстава такої оплати зазначена у прибутковому кассовому ордері та інформаційному листі ТзОВ від 06 червня 2018 року (а.с. 7 та 33). Тобто, у зв'язку із допущеними раніше помилками у визначенні площі земельних ділянок, на які має право власності позивач, необхідним для неї було виготовлення технічної документації із землеустрою, тому фактично шкода ОСОБА_1 відповідачем не спричинена, а перешкоди ОСОБА_4 у встановленні межі, які також встановлені рішенням суду від 07 червня 2018 року про чинення перешкод геодезисту ОСОБА_5 у виконанні робіт, не мають причинного зв'язку із проведенною позивачем оплатою на суму 2150,00 гривень, які вона просить відшкодувати.

Допитаний у засіданні апеляційного суду як свідок ОСОБА_5 підтвердив, що надав послуги по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для замовника ОСОБА_1, однак фактично встановити межі не дозволив відповідач, як суміжний землекористувач, який не погодився із запропонованим варіантом встановлення межі. Свідок визнав, що до цього часу ОСОБА_1 технічна документації із землеустрою у вигляді кадастрового плану не видана.

Колегія суддів вважає, що зазначені пояснення свідка не встановлюють причинного зв'язку із проведенною позивачем оплатою на суму 2150,00 гривень, які вона просить відшкодувати, оскільки оплата проведена за виконані геодезичні роботи, які повинні бути відображені у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі ( кадастровому плані), який не виданий замовнику ОСОБА_1 не з вини відповідача.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тому, за відсутності факту наявності шкоди та причинного зв'язку між оплатою позивачем 2150 гривень за послуги із виготовлення технічної документації із землеустрою і діями відповідача, відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 жовтня 2018 року.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді: В.А. Девляшевський

І.О. Максюта