Єдиний унікальний номер 234/2464/15-ц
Номер провадження 22-ц/804/403/18
У Х В А Л А

06 листопада 2018 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Будулуци М.С.,

суддів: Космачевської Т.В., Санікової О.С.,

розглянувши в приміщенні Донецького апеляційного суду у місті Бахмуті Донецької області заяву судді Космачевської Тетяни Вікторівни про самовідвід у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продсервіс», ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне підприємство «Восток-Славія» про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу судді Краматорського міського суду Донецької області від 22 серпня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 22 серпня 2018 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (з 21 травня 2018 року - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», далі - АТ КБ «Приватбанк», Банк) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продсервіс», ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне підприємство «Восток-Славія» про стягнення заборгованості, залишено без розгляду.

Із вказаною ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області не погодилось АТ КБ «Приватбанк» та 26 вересня 2018 року подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційне провадження відкрито 16 жовтня 2018 року.

30 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду на 15 листопада о 11 годин 00 хвилин.

05 листопада 2018 року суддя Космачевська Т.В. заявила самовідвід, оскільки вона приймала участь у складі колегії суддів Апеляційного суду Донецької області у розгляді цієї справи з ухваленням відповідного судового рішення (ухвала Апеляційного суду Донецької області від 23 вересня 2015 року), яка в подальшому скасована ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Заява про самовідвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч. 3 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Частиною 2 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді вирішує суд, який розглядає справу.

Згідно зі ст. 2 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Заяву судді Космачевської Тетяни Вікторівни про самовідвід задовольнити.

Справу передати для повторного автоматизованого розподілу з метою заміни судді Космачевської Тетяни Вікторівни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: