УХВАЛА

02 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 296/576/17

провадження № 61-46199ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу Державної служби зайнятості (Центральний апарат) на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 25 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби зайнятості (Центральний апарат) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2018 року Державна служба зайнятості (Центральний апарат) звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 25 вересня 2018 року у вказаній справі.

Дана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскількиу порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заявником сплачений судовий збір не у встановленому порядку.

Згідно з частиною першою та другою статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 25 вересня 2018 року заявником додано платіжне доручення від 22 жовтня 2018 року № 1154 про сплату 4 046,00 грн.

На час постановлення даної ухвали відомості щодо зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відсутні.

За наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано.

З урахуванням викладеного, Державній службі зайнятості (Центральний апарат) слід надати документально підтверджені відомості щодо зарахування сплаченого нею судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (довідку фінансової установи, через яку сплачено судовий збір, або ж довідку органу Державної казначейської служби України про зарахування судового збору).

Разом з тим, слід зазначити, що ставка судового збору за подання цієї касаційної скарги, виходячи з наявності вимог майнового та немайнового характеру, становить 4 047,60 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

На підставі наведеного, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної служби зайнятості (Центральний апарат) на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 25 вересня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов