Справа № 242/5086/18
Провадження № 2-о/242/688/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчика О.В.

секретаря Каменської А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з заявою про встановлення факту смерті, ОСОБА_1, просить встановити факт смерті його бабці, посилаючись на те, що 10 квітня 2018 року в м. Макіївка померла його бабця ОСОБА_2. Отримати свідоцтво про смерть бабці у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Заявник ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився.

Заінтересована особа Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що заявником у даній справі є громадянка України ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії ВВ 839753, виданим Єнаіївським МВ УМВС України у Донецькій області 16 червня 1999 року.

Згідно довідки від 14 вересня 2018 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа і його фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявник ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2.

За твердженням заявника, 10 квітня 2018 року в м. Макіївка Донецької області Україна померла його бабця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. 27

Як вбачається з листа № 15.39-94/698 від 21 вересня 2018 року Селидівський міський відділ державної реєстрацій актів цивільного стану відмовив в державній реєстрації смерті ОСОБА_2 на підставі того, що заявником пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерть», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024.

На підтвердження даного факту заявником суду надано копію медичного свідоцтва про смерть № 701 від 11 квітня 2018 року, копію довідки про причину смерті № 701 від 11 квітня 2018 року, виданих медичним закладом м. Макіївка.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як медичне свідоцтво про смерть № 701 від 11 квітня 2018 року, довідка про причину смерті № 701 від 11 квітня 2018 року, виданих медичним закладом м. Макіївка, як документу, що видана закладом на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті ОСОБА_2 для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника ОСОБА_1 суд, як виняток, приймає до уваги надані вищезазначені докази та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_2, 10 квітня 2018 року в м. Макіївка Донецької області Україна, що надасть можливість отримати заявником видане державним органом України свідоцтво про смерть сестри.

За таких обставин, заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 317,319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянки України, померлої 10 квітня 2018 року в м. Макіївка Донецької області, Україна.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя О.В. Любчик