Ухвала

Іменем України

04 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 175/4965/17

провадження № 61-42713ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І., розглянув касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка підписана представником ОСОБА_4, на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2018 року у складі судді: Новік Л. М., та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року у складі суддів: Городничої В. С., Варенко О. П., Лаченкової О. В., у справі за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність виконувача обов'язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВоробйоваОлексія Володимировича, заінтересовані особи: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Моісеєв Юрій Олександрович, виконувач обов'язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйов Олексій Володимирович,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність виконувача обов'язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О. В.

Скарга мотивована тим, що 08 лютого 2014 року у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року у справі № 4с-175/2504/2013. З 26 червня 2017 року виконавче провадження перебуває на виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Г. І. Боржник ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року не виконав. Однак 14 вересня 2017 року головний державний виконавець Мазур Г. І. прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження № 41936000 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з нібито фактичним виконанням боржником у повному обсязі ухвали суду від 30 вересня 2013 року.

17 вересня 2017 року, ОСОБА_5, як стягувач у виконавчому провадженні № 41936000, на підставі статті 19, частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_9, зі скаргою «На постанову головного державного виконавця Мазура Г. І. від 14 вересня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 41936000», у якій просив: скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазура Г. І. від 14 вересня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 41936000; зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої службиМіністерства юстиції України Мазура Г. І. відновити виконавче провадження № 41936000; направити копію постанови прийнятої за результатами скарги.

ОСОБА_5 зазначав, що начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої службиМіністерства юстиції України ОСОБА_9, зобов'язана була розглянути його скаргу від 17 вересня 2017 року та за результатами розгляду прийняти відповідну постанову, копію якої направити йому, як скаржнику.

Начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9, за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 від 17 вересня 2017 року не провела перевірку законності виконавчого провадження № 41936000, не прийняла відповідної постанови про результати розгляду його скарги, не направила постанови про результати перевірки виконавчого провадження, а листом від 27 вересня 2017 року за вих. № 28422-0-33-17/20.1-13 повідомила ОСОБА_5 про те, що виконавче провадження № 41936000 закінчено, а тому його скаргу від 17 вересня 2017 року залишено без задоволення.

27 листопада 2017 року на підставі частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_5 звернувся до директора Департаментудержавної виконавчої служби Міністерства юстиції України Моісеєва Ю. О. зі скаргою «На бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9, у виконавчому провадженні № 41936000», у якій просив: розглянути скаргу в строк 10 робочих днів із дня її отримання, прийняти відповідну постанову про результати її розгляду, копію постанови направити електронною поштою; визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 щодо не прийняття постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 від 17 вересня 2017 року «На постанову головного державного виконавця Мазура Г. І. від 14 вересня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 41936000»; визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 щодо не направлення ОСОБА_5 постанови за результатами розгляду скарги від 17 вересня 2017 року «На постанову головного державного виконавця Мазура Г. І. від 14 вересня 2017 року про закінчення виконавчого провадження № 41936000»; зобов'язати начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов'язки начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, розглянути скаргу ОСОБА_5 від 17 вересня 2017 року, прийняти та направити ОСОБА_5 постанову про результати розгляду його скарги від 17 вересня 2017 року.

Листом від 12 грудня 2017 року за вих. № Л-29445/20.1-13, який був відправлений 14 грудня 2017 року та отриманий ОСОБА_5 20 грудня 2017 року, виконувач обов'язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйов О. В. повідомив його про результати розгляду скарги від 27 листопада 2017 року. Відповідно до вказаного листа «заступник директора Департаменту - начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 звільнена з займаної посади».

ОСОБА_5 вважав таку бездіяльність неправомірною та просив: визнати неправомірною бездіяльність виконувача обов'язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О. В. щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_5 від 27 листопада 2017 року «На постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 у виконавчому провадженні № 41936000»; зобов'язати директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Моісеєва Ю. О. або іншу особу, яка буде виконувати обов'язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу ОСОБА_5 від 27 листопада 2017 року «На бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 у виконавчому провадженні № 41936000».

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року, скаргу ОСОБА_5 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність виконувача обов'язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова О. В. щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_5 від 27 листопада 2017 року «На бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 у виконавчому провадженні № 41936000». Зобов'язано директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Моісеєва Ю. О. або іншу особу, яка буде виконувати обов'язки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу ОСОБА_5 від 27 листопада 2017 року «На бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої службиМіністерства юстиції України ОСОБА_9 у виконавчому провадженні № 41936000».

Рішення судів мотивовані тим, що оскільки виконувачем обов'язків директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробйовим О.В. скаргу ОСОБА_5 від 27 листопада 2017 року розглянуто відповідно до вимог законодавства не було, то скарга має бути розглянута та про результати її розгляду повідомлено ОСОБА_5

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 17 серпня 2018 року через засоби поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 30 серпня 2018 року ці недоліки було усунуто.

Касаційна скарга мотивована тим, що у оскаржених рішеннях відсутнє посилання на частину четверту статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_5 у своїй скарзі від 27 листопада 2017 року не зазначає обставину з приводу дати отримання листа начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 від 27 вересня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням того, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність виконувача обов'язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка підписана представником ОСОБА_4, на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність виконувача обов'язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова ОлексіяВолодимировича, заінтересовані особи: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Моісеєв Юрій Олександрович, виконувач обов'язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйов Олексій Володимирович.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель