Справа №597/634/18
Провадження №2/597/242/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Фаринник Г.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника органу опіки і піклування Кузь В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому позивачка покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано у 2017 році і з того часу вони проживають окремо. Дитиною відповідач не цікавиться, син проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач являючись батьком, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні та утриманні сина, не піклується про його фізичний і духовний стан, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини.

Ухвалою суду 22.08.2018 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, в судовому засіданні позов визнав.

Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки і піклування Заліщицької РДА про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина та просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:

в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому Ворвулинською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №1, шлюбі з 27.01.2015 року по 21.02.2017 року.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 04.11.2015 року ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року і його батьками зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 02.02.2017 року по справі №597/78/17 шлюб між сторонами розірвано.

В судовому засіданні встановлено, що дитина сторін - ОСОБА_4 проживає з позивачкою, що також стверджується довідкою №70 виданою 26.01.2018 року виконавчим комітетом Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивачки №71 від 26.01.2018 року.

Згідно ст.150 ч.2 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно висновку органу опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації №01-11/2/341-29 від 21.02.2018 року позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним.

Довідкою №72 виданою 26.01.2018 року виконавчим комітетом Ворвулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області стверджується байдуже ставлення відповідача до дитини, він не приймає участі у вихованні сина, не опікується ним.

Згідно п.16 абзацу 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", зокрема п.11 абз.6, судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, зокрема, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною, не надає коштів на його утримання, що знайшло своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому виходячи з цього позов слід задоволити і позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивачка не порушувала питання про їх стягнення з відповідача в її користь.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76-81, 141, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" , ст.ст.150, 164, 165 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задоволити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня виготовлення повного його тексту до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Повний текст судового рішення виготовлено 02.11.2018 року.

Суддя

С. В. Дудяк