Справа № 159/4138/18
Провадження № 2/159/1210/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що в с. Ворона, по вул. Молодіжна, 9, Ковельського району, Волинської області проживав його батько ОСОБА_2, який помер 19.02.1994. Крім батька в даному будинку був зареєстрований та проживав брат позивача ОСОБА_3, який помер 10.03.2018. Після смерті брата ОСОБА_3 залишилось спадкове майно. Зазначає, що заповіт померлим не укладався, позивач є єдиним спадкоємцем, інших осіб, які б претендували на спадщину немає. Позивач спадщину прийняв в порядку ст. 1269 ЦК України, оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подав до нотаріуса за місцем відкриття спадщин заяву про прийняття спадщини. Увидачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Оскільки право власності на будинок не зареєстровано, позивач не може оформити спадкових прав. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Молодіжна, 9 в с. Ворона, Ковельського району, Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті 10 березня 2018 року ОСОБА_3

Позивач в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідача Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Оскільки відповідач позов визнав, про що подав відповідну заяву, тому у відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 250793, виданого 19.02.1994 Любитівською сільською радою Ковельського району Волинської області доводиться та обставина, що ОСОБА_2 помер 19.02.1994 у віці 84 роки.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер 10 березня 2018 року, свідоцтво про смерть видане виконавчим комітетом Білашівської сільської ради Ковельського району Волинської області.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 є рідним братом померлого ОСОБА_3, що стверджується копіями свідоцтв про народження, тому у відповідності до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцями другої черги.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Молодіжна, 9 в с. Ворона, Ковельського району, Волинської області. Реєстрація права власності на житловий будинок не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 Спадкова справа заведена приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу ОСОБА_4 Тобто, позивач прийняв спадщину в порядку ст. ст. 1269, 1270 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З відповіді приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу від 09.08.2018 № 227/02-14 вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по вул. Молодіжна, 9 в с. Ворона, Ковельського району, Волинської області після смерті ОСОБА_3 з підстав відсутності правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно.

Тобто, свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не видавалось у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Як вбачається з копії технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Молодіжна, 9 в с. Ворона, Ковельського району, Волинської області побудований у 1970 році, тобто за життя спадкодавця. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва. Право власності на будинок не зареєстровано.

З копії довідки, виданої Любитівською сільською радою Ковельського району вбачається, що згідно погосподарської книги с. Ворона, особовий рахунок № 741 рахується господарство ОСОБА_2, який зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 19.02.1994. В житловому будинку проживав син ОСОБА_3, виписаний у звязку з смертю, помер 10.03.2018. Заборони на майно померлих не накладено, заповіт від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не посвідчувався.

Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

При зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Статтею 1296 ч.3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі висновку субєкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов.

Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обовязкову частку у спадщині, не встановлено.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відсутність осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України, шляхом визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 200, 247, 258-259, 265 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1268, 1241, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудам, який розташований по вул. Молодіжна, 9 в с. Ворона, Ковельського району, Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті 10 березня 2018 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:ОСОБА_5