Справа № 472/732/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2018 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

при секретарі Тарєлкіній Н.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

третя особа ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_2, про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1.

З 14.08.1997 року в даному будинку зареєстрований син позивача ОСОБА_4

З липня 2014 року ОСОБА_4 не проживає у будинку, проживає на території АР Крим. Особистих речей ОСОБА_4 у будинку немає, щодо сплати комунальних послуг або підтримання житла в належному стані відповідач не цікавиться.

Реєстрація відповідача порушує права позивача як власника житлового будинку розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в зв'язку з чим він просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі та з тих же підстав.

Відповідач ОСОБА_4 не з'явився до зали судового засідання, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням на сайті Веселинівського районного суду Миколаївської області. Надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_4 є сином позивача та на протязі чотирьох років не проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третю особу, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов ОСОБА_7 слід задовольнити повністю з наступних причин.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_3 на житловий будинок підтверджено свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 10 січня 1993 року.

Відповідно до довідки Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області №1372/02-12 від 15.06.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно є постійним жителем АДРЕСА_2. Дружина: ОСОБА_2 1960 року народження, син - ОСОБА_4 року народження зареєстрований, але не проживає з липня 2014 року (зі слів)/а.с.13/.

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбачених законом.

Статтею 33 Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам гарантована свобода пересування і вільний вибір місця проживання, тому сама по собі наявність чи відсутність прописки (реєстрації) не може бути підставою як для визнання права користування житловим приміщенням за собою, так і для відмови в цьому.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника на місцезнаходження майна.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тобто вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном.

Згідно акту від 19.06.2018 року, затвердженого депутатом Веселинівської селищної ради Граненко О.М.. в присутності ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з липня 2014 року по теперішній час не проживає за даною адресою.

Згідно будинкової книги для прописки громадян, в зазначеному будинку крім позивача зареєстрована ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, що визначено ст. 72 цього ж Кодекс.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивач як власник будинку має право вимагати усунення порушення його права власності, а відповідач ОСОБА_4 втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад рік, вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця смт. Веселинове Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіТустановський А.О.