Справа № 766/9190/17
20 вересня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
при секретарі Найдишак В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, надали згоду на ухвалення заочного рішення. В останнє судове засідання не зявилися, позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Заслухавши осіб, що приймають участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА №945690 від 31.08.2010 року ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3.
Згідно розписки від 21.01.2017 року, наданої ОСОБА_2, він згоден відновити транспортний засіб KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 після ДТП, яке сталося з його вини 21.01.2017 року на вул.Нестерова в м.Херсоні навпроти залізничної лікарні. Матеріальні збитки на ремонт автомобіля після ДТП зобовязався відшкодувати повністю.
З висновку від 21.01.2017 року Херсонського ВП ГУ НП України в Херсонській області встановлено, що 21.01.2017 року до Херсонського ВП ГУ НП України в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що по вул.Нестерова, навпроти лікарні ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, та автомобіля НОМЕР_4, з матеріальними збитками. На місце ДТП здійснювали виїзд співробітники патрульної поліції, по прибуттю якими встановлено, що водії вирішили питання самостійно та допомоги поліції не потребують.
Позивач на адресу відповідача надіслала письмову пропозицію, згідно якої запропонувала до 17.03.2017 року в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду позивачу, яка залишена відповідачем без задоволення.
Згідно телеграми експерта ОСОБА_3 відповідачу було запропоновано зявитися на огляд транспортного засобу KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3, пошкодженого в ДТП 21.01.2017 року. Огляд відбудеться 06.03.2017 року в 10-00 год. за адресою: м.Херсон, кооператив Миколаївське шосе 7 км., гараж №93.
Згідно товарного чеку від 06.04.2017 року позивачем сплачено витрати за послуги оцінювача в сумі 1000,00 грн.
В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_5 підтвердили, що 21.01.2017 року на вул.Нестерова в м.Херсоні, відповідач керуючи автомобілем НОМЕР_1, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_4. В результаті чого ОСОБА_2 скоїв зіткнення з автомобілем позивача, що призвело до його пошкодження. Відповідно до розписки відповідач пообіцяв відшкодувати завдану матеріальну шкоду добровільно, а в подальшому відмовився від її відшкодування, та вона до теперішнього часу не відшкодована.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі ст.22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Нормами ст.1192 ЦК України закріплено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до норми ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Судом встановлено, що внаслідок пошкодження майна (транспортного засобу)позивачу завдані душевні страждання, вона була позбавлена можливості користування транспортним засобом, що завдало їй незручності, порушувало звичайний спосіб життя. Переговори з відповідачем з приводу добровільного відшкодування збитків не призвели до позитивного вирішення цього питання, а лише до втрати часу та душевних страждань.
Суд, оцінюючи усі докази в сукупності, вважає, що розмір моральної шкоди в 2500,00 гривень буде достатньою компенсацією за моральні переживання, перенесені позивачем в результаті пригоди.
Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача моральна шкода у розмірі 2500,00 гривень.
Також, відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Під час звернення до суду з позовом позивачем були понесені наступні судові витрати: згідно квитанції №0.0.773023405.1 від 24.05.2017 року за сплату судового збору в сумі 1600,00 гривень, згідно квитанції №0.0.773021888.1 від 24.05.2017 року за сплату судового збору в сумі 640,00 гривень, згідно квитанції №088524 від 25.05.2017 року за правничу допомогу в сумі 6500,00 гривень, витрати на оплату оцінювача в сумі 1000,00 гривень згідно товарного чеку від 06.04.2017 року ФОП ОСОБА_3
У відповідності до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка була чинна на день звернення з позовом до суду 30.05.2017 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
За позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди позивачу сплачено судовий збір у розмірі 640,00 гривень згідно квитанції №0.0.773021888.1 від 24.05.2017 року.
На підставах вищевикладених, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 гривень та 160,00 гривень, а всього 1760,00 гривень, витрати на оплату оцінювача в сумі 1000,00 гривень, а також витрати на правничу допомогу в сумі 6500,00 гривень.
Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.1166, 1167, 1187, 1188, 1191, ЦК України суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія МО №508116, виданий 10.04.1998 року Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області) на користь ОСОБА_1 витрати на оплату послуг оцінювача в сумі 1000,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія МО №508116, виданий 10.04.1998 року Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області)на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2500,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія МО №508116, виданий 10.04.1998 року Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області) на користь ОСОБА_1судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1760,00 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 6500,00 гривень.
В решті позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І.Майдан