Справа №718/799/15-ц
Провадження №4-с/718/25/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

04.10.2018 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову заступника начальника Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 про звернення стягнення на доходи боржника, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 20.04.2016 року у справі № 718/799/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором розмірі 11358,62 євро. На виконання вказаного рішення 10.06.2016 року Кіцманським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист. 14.09.2017 року заступником начальника Кіцманського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54696467 та 06.08.2018 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1, яку заявник отримав 15.08.2018 року. Оскільки заборгованість стягнута у валюті, а стягнення звернуто на заробітну плату у гривні, вважає, що постанова державного виконавця від 06.08.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату не відповідає вимогам ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», тому просив визнати її неправомірної та скасувати таку постанову.

Представник заявника ОСОБА_4 подав письмове клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Представник ВДВС звернувся із письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності.

Представник стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 20.04.2016 року у справі № 718/799/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором розмірі 11358,62 євро.

На виконання вказаного рішення 10.06.2016 року Кіцманським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист.

14.09.2017 року заступником начальника Кіцманського РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54696467 та 06.08.2018 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1, яку заявник отримав 15.08.2018 року.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обовязковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та обєктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобовязує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу.

У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобовязує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті.

У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Кошти виконавчого збору, стягнуті під час виконання рішення про стягнення коштів в іноземній валюті, відповідно до цієї статті підлягають валютообмінній фінансовій операції, а одержані після цього кошти у гривнях зараховуються до Державного бюджету України.

Витрати у звязку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, повязані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Згідно ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 06.08.2018 року не вбачається, що у боржника відсутні кошти на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, що наявна письмова заява стягувача і що виконавчим документом сума стягнення не перевищує пяти мінімальних заробітних плат, що свідчить не відповідність такої постанови вищенаведеним вимогам, а тому суд знаходить скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Як передбачено ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підстав викладеного, ст.ст. 1, 2, 49, 68, 74 Закону України «Про виконавче провадження» керуючись ст.ст. 2, 10, 18, 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 від 06.08.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 54696467.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складання.

Учасник справи, якому не було вручено ухвалу удень її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повинен повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Суддя: