Справа №:755/1605/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

за участю представника скаржника - ОСОБА_1,

представника стягувача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_3, стягувач: ОСОБА_4, на дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Копитко Богдана Васильовича,

встановив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга. Скарга обґрунтована тим, що Дніпровським районним судом м. Києва 07.03.2013 року було видано виконавчий лист № 755/2132/2013 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4, на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 01.02.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. 17.01.2018 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Копитко Б.В. надано довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, де вказано, що станом на 01.06.2017 року борг становить 6 715 796,33 грн. Окрім того, в той же день виконавець прийняв постанову про арешт майна боржника, якою наклав арешт на майно, що йому належить, а саме частки статутного капіталу ТОВ «Магік» (розмір внеску 600 000,00 грн.), ТОВ «Лекос» (розмір внеску 5 425 000,00 грн.). Вважає, що виконавець дійшов хибного висновку про наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 6 749 906,80 грн. у травні (інший дохід), виходячи з матеріалів виконавчого провадження з огляду на те, що 14.07.2017 року на адресу служби від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона вказала, що ним (скаржником), начебто отримано дохід у розмірі 40 617 669,30 грн. в якості оплати залишкової вартості майнових прав ТОВ «Лекос» та ТОВ «Магік» від ОСОБА_8, що на думку стягувача, підтверджується копією заяви від 25.04.2017 року. На адресу приватного нотаріуса державний виконавець надіслав вимогу про надання інформації про факт отримання доходу на надання копій документів. Нотаріус повідомив виконавця, що 25.05.2017 року була вчинена нотаріальна дія, а саме засвідчення справжності підпису на заяві ОСОБА_3 Вважає дії виконавця неправомірними, а постанову про арешт майна незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 про визначення заборгованості по аліментам та стягнення боргу, тому питання щодо розміру боргу по аліментам визначається в судовому порядку, а виконавець повинен бути допитаний в якості учасника процесу. Крім того, вказані кошти не є ні заробітком, ні доходом у розумінні ст.ст. 81, 183 СК України, та не входять до Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, а отже, нарахування та стягнення аліментів з таких грошових коштів чинним законодавством не передбачено. Не є підтвердженням отримання доходу заява, оскільки приватним нотаріусом посвідчено лише справжність його підпису, а не факт отримання коштів. Крім того, враховуючи прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 до 18 років та вимоги ст. 183 СК України, максимальний розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина мав становити 17 777,00 грн. Просив врахувати і те, що якщо припустити отримання ним доходу в розмірі 40 617 669,30 грн., нарахування на стягнення аліментів має проводиться з урахуванням сплати податків, зборів. Вважає, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Рішенням суду від 28.07.2017 року було встановлено наявність переплати аліментів у сумі 34 032,54 грн. У зв'язку з відсутністю боргу та виконанням рішення суду про стягнення аліментів, вважає накладення арешту неправомірним.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав обставини викладені в скарзі, вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що вказані кошти не можуть бути зараховані в якості аліментів. Виконавець вважає наявність заборгованості по сплаті аліментів саме кошти за статутні частки товариств. Чи отримував боржник кошти, йому не відомо. На даний час на розгляді в суді є справа щодо визначення розміру боргу по сплаті аліментів.

В судовому засіданні представник стягувача зі скаргою не погодився, вважав, що підстави для її задоволення відсутні. Просив врахувати заперечення, які наявні в матеріалах справи. Додатково зазначив, що боржник отримав дохід, який виконавець не міг виявити з установ. З документів вбачається, що була передача коштів за майно. Не заперечував, що виконавець здійснив розрахунок аліментів не вірно, оскільки не врахував податки та збори, але це є питанням іншої справи.

В судове засідання суб'єкт оскарження не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Вислухавши пояснення представника скаржника, представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02.02.2018 року по даній справі відкрито провадження.

12.02.2018 року до суду надійшли заперечення стягувача. 21.03.2018 року надійшла відповідь боржника на відзив.

В 03.07.2018 року на вимогу суду надійшла копія виконавчого провадження № 37075732 на боржника ОСОБА_3

По даній справі скаржник просить суд визнати неправомірними дії виконавця Копитка Б.В., що стосується визначення за ним (боржником) заборгованості у виконавчому провадженні № 37075732, станом на 01.06.2017 року у розмірі 6 715 796,33 грн., та зобов'язати здійснити перерахунок заборгованості по аліментам без врахування суми коштів у травні 2017 року у розмірі 40 617 669,30 грн.; визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 17.01.2018 року, якою накладено арешт на частки статутного капіталу ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос» у межах суми звернення стягнення у розмірі 6 715 796,33 грн.; зобов'язати виконавця направити інформацію про скасування постанови про накладення арешту та її відкликати з виконання.

В суді встановлено, що 07.03.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на боржника ОСОБА_3 № 755/2132/2013-ц на стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей починаючи з 01.02.2013 року і до їх повноліття в розмірі 1/3 частини доходів всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

18.03.2013 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_9 відкрито виконавче провадження на боржника ОСОБА_3 № 37075732.

У зв'язку із досягненням старшої дитини сторін повноліття, аліменти стягуються в розмірі 1/6 частини доходів боржника.

Встановлено, що рішенням суду були виділені частки ОСОБА_3 із майна ТОВ «Лекос» та ТОВ «Магік», в яких боржник був учасником у розмірах відповідно 25 % та 50 %, та звернуто на них стягнення в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_8 у розмірі 6 063 555,70 грн. Вартість часток товариств була оцінена у 93 362 450,00 грн. У зв'язку з відсутністю учасників торгів, які тричі не відбулися, згідно норм ЗУ «Про виконавче провадження» ОСОБА_8 було запропоновано отримати у власність належній ОСОБА_3 частки товариств за ціною 46 681 244,00 грн., сплативши різницю в сумі 40 617 669,30 грн. 25.05.2017 року приватний нотаріус посвідчив підпис ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_8 40 617 669,30 грн., як залишкову вартість оцінки майнових прав ТОВ «Лекос» (25 %) та ТОВ «Магік» (50 %), в яких він відступає як учасник (засновник). 16.06.2017 року у виконавчому провадженні № 52535322 винесено постанову про передачу майна стягувачу - ОСОБА_8 у рахунок погашення боргу ОСОБА_3 в розмірі 6 063 555,70 грн., ТОВ «Лекос» (25 %) та ТОВ «Магік» (50 %). 16.06.2017 року складено Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. На дане майно ОСОБА_8 видано Свідоцтво про придбання майна з прилюдних, право власності на яке нею було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав.

14.07.2017 року державному виконавцю, в провадженні якого перебуває на виконанні виконавчий на стягнення аліментів з ОСОБА_3, ОСОБА_4 була подана заява про здійснення перерахунку аліментів, в якій остання повідомила, що боржником 25.05.2017 року від ОСОБА_8 був отриманий дохід у розмірі 40 617 669,30 грн. в якості оплати залишкової вартості майнових прав ТОВ «Лекос» та ТОВ «Магік». Про факт отримання від ОСОБА_8 доходу приватним нотаріусом Метелеця О.О. була посвідчена заява ОСОБА_3 № 564. 27.07.2017 року виконавцем направлено вимогу приватному нотаріусу щодо надання інформації та документів, які підтверджують факт отримання ОСОБА_3 доходу у розмірі 40 617 669,30 грн. від ОСОБА_8 30.10.2017 року приватний нотаріус Метелеця О.О. повідомив виконавця, що 25.05.2017 року ним дійсно вчинялася нотаріальна дія, а саме засвідчення справжності підпису на заяві ОСОБА_3

В заяві ОСОБА_3, підпис якого посвідчив приватний нотаріус КМНО Метелеця О.О., зазначено, що він (ОСОБА_10.) цією заявою стверджує, що отримав від ОСОБА_8 40 617 669,30 грн. як залишкову вартість оцінки майнових прав ТОВ «Лекос» в розмірі 25 %, та ТОВ «Магік» в розмірі 50 %, в яких він виступає як учасник (засновник).

17.01.2018 року виконавцем Копитко Б.В. складено Довідку-розрахунок по аліментам, де зазначено, що станом на 01.01.2017 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 відсутня, переплата по сплаті аліментів становить 34 110,47 грн. Станом на 01.06.2017 року заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів становить 6 715 796,33 грн. З таблиці нарахування та сплати аліментів слідує, що у січні 2017 року виконавцем нараховано аліменти з пенсії (1 333,79 грн.) в сумі (1/6 частина з урахування 30 % прожиткового мінімуму) 506,70 грн., сплачено 427,93 грн., залишок боргу 78,77 грн.; у лютому 2017 року нараховано з пенсії (1 333,79 грн.) 506,70 грн., сплачено 427,93 грн., залишок боргу 78,77 грн.; у березні 2017 року з пенсії (1 333,79 грн.) нараховано 506,70 грн., сплачено 427,93 грн., залишок боргу 78,77 грн., з дивідендів (104 650,00 грн.) нараховано 17 441,67 грн., сплачено 17 441,67 грн., залишок боргу - нуль; у квітні 2017 року з пенсії (1 333,79 грн.) нараховано 506,70 грн., сплачено 427,93 грн.,залишок боргу 78,77 грн., з дивідендів (455 812,50 грн.) нараховано 75 968,75 грн., сплачено 75 968,75 грн., залишок боргу - нуль; у травні 2017 року нараховано з пенсії (1 333,79 грн.) 533,10 грн., сплачено 427,93 грн., залишок боргу 105,17 грн., з дивідендів (120 750,00 грн.) нараховано 20 125,00 грн., сплачено 20 125,00 грн., залишок боргу - нуль, з іншого доходу (40 617 669,30 грн.) нараховано 6 769 611,55 грн., сплачено 20 125,00 грн., залишок боргу 6 749 486,55 грн.

17.01.2018 року виконавець виніс постанову про арешт майна боржника в межах звернення стягнення 6 715 796,33 грн. в ТОВ «Магік» та ТОВ «Лекос» у зв'язку з тим, що сума боргу ОСОБА_3 перевищує суму платежів за 3 місяці.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Стаття 382 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Пунктом 14.1.54 Податкового кодексу України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Засновник - це особа (фізична або юридична), що прийняла рішення про створення (заснування) відповідного господарського товариства і про затвердження його установчих документів, разом іншими засновниками передала певне майно (майнові права) до його статутного фонду і натомість отримала корпоративні права на це товариство.

Корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. За наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. За наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз'яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв'язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв'язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв'язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання. Стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; 4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов'язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, який втратив функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої учасниками антитерористичної операції, незалежно від її розміру та джерела походження.

Постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26.02.1993 року визначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов'язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв'язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров'я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються інвалідам першої групи на догляд за ними;

14-1) державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам"; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об'єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях;

18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аналізуючи норми законодавства України та доводи скаржника, суд вважає, що наявність спору в суді щодо визначення заборгованості за аліментами не є підставою для не виконання державним виконавцем судового рішення по стягненню аліментів. Не приймається судом до уваги посилання скаржника на ст. 183 СК України, оскільки дана норма стосується порядку визначення розміру аліментів в позовному провадженні та наказному провадженні. В даному випадку розмір аліментів є визначеним. Крім того, посилання на те, що розмір аліментів не може бути більше десяти прожиткових мінімумів, суд не приймає до уваги, оскільки дана норма стосується саме визначення розміру аліментів в наказному провадженні, а не порядку їх стягнення. В даному випадку розмір аліментів становить 1/6 частину доходів ОСОБА_3, та не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Не приймається судом посилання на те, що отримання ОСОБА_3 40 617 669,30 грн. від ОСОБА_8 не є доходом, а тому не може стягуватися в рахунок сплати аліментів, оскільки дані кошти ним отримані в процесі звернення стягнення на його майнові права в товариствах, а тому є доходом від їх фактичного відчуження, і на які права набула ОСОБА_8

Не приймається до уваги посилання на те, що розрахунок здійснено лише на підставі листа приватного нотаріуса про посвідчення підпису ОСОБА_3, оскільки в матеріалах виконавчого проведення міститься копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 про факт отримання ним коштів в сумі 40 617 669,30 грн. як залишкової вартості оцінки майнових прав ТОВ «Лекос» та ТОВ «Магік», в яких ОСОБА_10 виступає як учасник (засновник).

Не приймається до уваги і посилання скаржника на рішення судів, яким було встановлено наявність переплати аліментів в розмірі 34 032,00 грн., оскільки дані кошти, як вбачається з Довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 17.01.2018 року, враховані виконавцем при встановленні суми боргу в розмірі 6 715 796,33 грн.

Суд погоджується з доводами скаржника про те, що виконавець здійснив розрахунок суми, яка підлягає стягненню в рахунок сплати аліментів без врахування податків і зборів, як ще передбачено Податковим кодексом України. Однак, враховуючи спосіб захисту, обраний скаржником, дана обставина не впливає на задоволення вимог скаржника. Крім того, посилання скаржника на це, є підтвердження ним самим, що дані кошти є доходом, і з них слід відрахувати податки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що підстав для визнання дій виконавця неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок боргу по аліментам без врахування коштів у розмірі 40 617 669,30 грн., немає.

Враховуючи викладені вище обставини, не підлягає задоволенню і вимога скаржника про визнання незаконною та скасування постанови про арешт майна боржника та зобов'язання виконавця направити інформацію про скасування постанови.

Суд, враховуючи матеріали справи та вимоги законодавства, дійшов висновку, що скарга є недоведеною, та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 18, 76-89, 258, 259, 260, 353, 354, 447-451, 453ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3, стягувач: ОСОБА_4, на дії старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Копитко Богдана Васильовича - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата виготовлення судового рішення - 08.10.2018 року.

Суддя: