ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5517/17
Провадження № 2/362/548/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючогосудді -ОСОБА_1,за участю секретаря судового засідання І.А.Лагути,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 Петровичапро стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3заборгованості за кредитним договором в сумі 27 685 грн. 08коп. та 1 600, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Мотивуючи свої вимоги зазначив, що з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_3 підписав Заяву №б/н від 22.07.2011 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг»та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору утворилась заборгованість, що станом на 03.09.2017 р. становить 27 685 грн. 08 коп., з яких 1872,42 грн. тіло кредиту, 10 940,83 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 13 077, 30 грн. нараховано пені, 500, 00 грн. штраф (фіксована частина), 1294, 53 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не зявився,подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідача судовому засіданні позов визнав частково, подавши клопотання, в якому просивзменшитирозмірпені у відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з метою отримання банківських послуг, ОСОБА_3 підписав Заяву №б/н від 22.07.2011 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с. 8).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.07.2011 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом ОСОБА_3, станом на 03.09.2011 року утворилася заборгованість у розмірі у розмірі 27 685 грн. 08 коп., з яких 1872,42 грн. тіло кредиту, 10 940,83 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 13 077, 30 грн. нараховано пені, 500, 00 грн. штраф (фіксована частина), 1294, 53 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 6-7).

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач.

Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecypc.

Ч. 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди Відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування Відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Позивач свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509,526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобовязання за даним договором.

Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.

Проте, враховуючи тяжке матеріальне становище відповідача, його пояснення та враховуючи ч. 3 ст. 551 ЦК України, з якої вбачається, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором від 22.07.2011 року укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 на загальну суму 21 146 грн. 43 коп., яка складається з: 1872,42 грн. тіло кредиту, 10 940,83 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 6 538, 65 грн. нараховано пені (зменшеної судом), 500, 00 грн. штраф (фіксована частина), 1294, 53 грн. штраф (процентна складова).

Згідно ст.141 ЦПК України, при задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 1600 гривень 00 копійок судового збору. (а.с. 31)

Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 263, 265, 280, 285, 289 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, 21.01.1966р.н., ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.07.2011 року в розмірі 21 146 (двадцять одну тисячу сто сорок шість) грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» 1600,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.В.Корнієнко