Ухвала

19 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 333/1104/14-ц

провадження № 61-45633ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 27 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, треті особи: Служба у справах неповнолітніх районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ВовкІрина Іванівна, про визнання недійсним договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ :

08 жовтня 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 27 березня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 посилається на те, що оскаржувану постанову апеляційного суду від 27 березня 2018 року ОСОБА_5 отримав лише 07 вересня 2018 року, що підтверджується копією супровідного листа від 03 вересня 2018 року та копією поштового конверта зі штрихкодовим ідентифікатором № 910.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Як вбачається з касаційної скарги, з матеріалами цивільної справи представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 ознайомився 26 березня 2018 року, з доданими до касаційної скарги клопотаннями про витребування доказів та про закриття апеляційного провадження представник звернувся до суду 27 березня 2018 року, тобто в день розгляду справи в апеляційному суді, отже про розгляд справи саме 27 березня 2018 року заявнику було відомо.

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постанова Апеляційного суду Запорізької області від 27 березня 2018 року була надіслана до реєстру 06 квітня 2018 року, зареєстрована - 07 квітня 2018 року, а оприлюднена - 10 квітня 2018 року.

Наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_2 не зазначено, що перешкоджало йому протягом майже шести місяців після ухвалення судового рішення не вживати всіх можливих заходів щодо реалізації своїх процесуальних прав, зокрема дізнатися про рух справи в період з 27 березня 2018 року по 07 вересня 2018 року, своєчасно отримати копію судового рішення відповідно до частини четвертої статті 272 ЦПК України та оскаржити його в установлені законом строки. Тому зазначені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження не зумовлені особливими і непереборними обставинами, а відтак не є поважними.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

У зв'язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, - надати строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів.

Разом із цим касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Зокрема, у касаційній скарзі не зазначено відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Реєстраційну службу Головного управління юстиції у Запорізькій області та їх місцезнаходження.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно надіслати Верховному Суду виправлену касаційну скаргу, в якій має бути зазначено повне найменування та місцезнаходження всіх учасників справи та надати копії скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення скарги без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Запорізької області від 27 березня 2018 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 неповажними.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 27 березня 2018 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та надання відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання виправленої касаційної скарги із зазначенням всіх учасників справи та наданням копій скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук