Справа № 732/830/18
Провадження № 2/732/458/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2018 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Лиманської М.В.,

в присутності секретаря Бруй І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за законом та заповітом

треті особи на боці відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області,-

В С Т А Н О В И В :

08.06.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просила визнати за нею право власності на житловий будинок №17 по вул.Гайовій в с.Макишин Городнянського району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після смерті 10 травня 2006 року матері позивачки ОСОБА_2 та в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 11 грудня 2016 року.

З позову виходить, що 10.05.2006 року померла мати позивачки ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все її майно. За життя ОСОБА_2 успадкувала від своєї матері ОСОБА_4, померлої 26.08.2001 року, ? частину спірного будинку, але не оформила за життя своє спадкове право. 11.12.2016 року померла ОСОБА_3, яка залишила заповіт на імя позивачки. Остання за життя набула у власність ? частину спірного будинку, оскільки була членом цього колгоспного двору, а будинок мав статус колгоспного. За життя спадкодавці належним чином не зареєстрували право власності на спірне домоволодіння. Відсутність державної реєстрації права власності спадкодавців на спірний будинок є перешкодою в оформленні спадкових прав позивачки в нотаріальному порядку. Тому позивачка змушена звернутись до суду з даною позовною заявою.

У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.44).

Представник відповідача - Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання сільська рада повідомлялась належним чином, згідно поданої до суду заяви від 18.07.2018 року за № 589 сільський голова просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень проти позову не мають (а.с.75).

Згідно положень ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представники третіх осіб по справі - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, Городнянської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином про причини неявки представника суд не повідомлено. (а.с.52,53).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.08.2001 року в с.Макишин померла ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилась спадщина за законом.

Спадщину ОСОБА_4 прийняла її дочка ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами спадкової справи 76/2002, відкритої 26.02.2002 року, до майна ОСОБА_4, померлої 26.08.2001 року. Інший спадкоємець ОСОБА_4 ОСОБА_3 у встановленому законом порядку відмовилась від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_2 (а.с.59-69)

10.05.2006 року в м.Городня померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №032448 (а.с.15).

Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно.

Спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої ОСОБА_2 відповідно до ст. 1261 ЦК України є позивачка, як рідна донька померлої, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с.8)

Рішенням Городнянського районного суду від 16.03.2018 року встановлено факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем, її матірю ОСОБА_2, на день смерті останньої. (а.с.82)

Після смерті ОСОБА_2 позивачка як спадкоємець за законом 26.04.2018 року звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 26.04.2018 року була відкрита спадкова справа №45/2018 року (а.с.80-85). За даними спадкової справи позивачка є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину її матері ОСОБА_2

11.12.2016 року в с.Макишин померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЕЛ №289967. (а.с.87)

За життя 17.11.2010 року ОСОБА_3 склала заповіт на імя позивачки, яким заповіла останній все своє майно. (а.с.92)

З дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №62/2017 від 11.05.2017 року (а.с. 85-95) вбачається, що позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 Інші спадкоємці, які б прийняти спадщину ОСОБА_3, за даними спадкової справи відсутні.

Згідно довідок виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та копій погосподарських книг домоволодіння, розташоване в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області по вул. Гайова,17, станом на 01.07.1990 року обліковувалось як колгоспний двір та на цей період у вказаному будинку були постійно зареєстровані та проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та їм належало по 1/2 частині домоволодіння кожному. (а.с.22-26)

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України "Про власність" застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За правилами ст.ст. 120,123 ЦК УРСР /в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./ майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності в рівних частках.

Враховуючи досліджені докази, суд дійшов об'єктивного висновку, що до припинення цивільної правоздатності, тобто до смерті спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично належало по ? частині спірного будинку.

Дослідженням довідки Городнянського РГ БТІ №845 від 23.06.2017 року встановлено, що право власності на будинок №17 по вул. Гайовій в с.Макишин Городнянського району не зареєстровано. Технічна інвентаризація проведена 02.06.2017 року. Процент готовності житла 100%. Будинок побудовано в 1960 році. Самочинного будівництва не виявлено.

Суд бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано в системі колгоспного двору у 1960 роках. Приймає до уваги положення ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року N 1952-IV, згідно з яким права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент придбання спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Перешкодою в отриманні позивачкою свідоцтва про право на спадщину за законом, є той факт, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок відсутній, а враховуючи вимоги ст.47 Закону України «Про нотаріат» дана обставина перешкоджає державному нотаріусу вчинити відповідні нотаріальні дії. В матеріалах справи міститься письмова відмова нотаріуса оформити спірне спадкове майно, оскільки на нього не надано реєстраційних документів. (а.с.45)

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт.

З виготовленого технічного паспорта встановлено, що житловий будинок № 17 по вул. Гайовій в с.Макишин Городнянського району Чернігівської області позначений на плані: А-1 житловий будинок з а-1 верандою, загальною площею 51,7 кв.м., в т.ч. житловою площею 22,6 кв.м., Б-1 сарай, б-1 сарай, б1 погріб, №1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа ( а.с. 25-27).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, та приймає до уваги те, що визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 120,123,529,549, ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. 328, 392, 1216-1218, 1262,1268-1270, 1297, 328 ЦК України, ст. 4, 5, 17, 206, 247, 264, 268, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами в порядку спадкування за законом та заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами №17 по вул. Гайова у с. Макишин Городнянського району Чернігівської області, що зазначені у технічному паспорті на житловий будинок під літерами: А-1 житловий будинок з а-1 верандою загальною площею 51,7 кв.м., в т.ч. житловою площею 22,6 кв.м., Б-1 сарай, б-1 сарай, б1 погріб, № 1 ворота з хвірткою, № 2 огорожа в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 10 травня 2006 року, та в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 11 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Суддя М.В.Лиманська