Провадження №2/263/2253/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 вересня 2018 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Красновій О.М., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -
27.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, просила суд визнати відповідача, колишнього чоловіка її доньки, ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку №44 по вул.Таврійській в м.Маріуполі, який є її власністю, та зняти з реєстраційного обліку з тих підставах, що останній, будучи зареєстрованим за вказаним адресом у 2007 році, в будинку ніколи не проживав, його майна в будинку не має.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні за наведеними обставинами підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2, належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні засвідчила, що відповідач ОСОБА_2 її колишній чоловік, шлюб був зареєстрований у 2001 році, за рішенням суду розірваний у 2016 році, він дійсно зареєстрований з 2007 року за місцем мешкання її матері ОСОБА_1, але вони ніколи у неї не проживали, оскільки завжди орендували житло.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Враховуючи позицію позивача, допитавши свідка, дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі, з наступних підстав.
Судом встановлено, що за свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВВВ №926772, посвідченого нотаріусом 1.04.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №8-742, до спадкоємця ОСОБА_1 перейшло право власності на будинок №44 по вул.Таврійській в м.Маріуполі.
ОСОБА_4 про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВС №277663, Маріупольським бюро технічної інвентаризації 7.07.2004 року, на підставі вказаного свідоцтва, за ОСОБА_1 за реєстраційним номером 5041753, зареєстровано право власності на будинок №44 по вул.Таврійській в м.Маріуполі.
За повідомленням відділу реєстрації місця проживання осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 15.08.2018 року, ОСОБА_2 з 24.01.2007 року по теперішній час зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_4 ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суд вважає, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не будучи колишнім членом сімї власника будинку ОСОБА_1 більше року не проживає в спірному будинку без поважних причин, його майна в будинку не має, про що свідчать досліджені докази.
З урахуванням викладеного та положень матеріального права, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратив право користування жилим приміщенням у будинку №44 по вул.Таврійській в м.Маріуполі, тому його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку та зняти з реєстраційного обліку.
Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави несплачений позивачем судовий збір.
Керуючись ст.ст.12,13,141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку - задовольнити повністю.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ПГУ: ВА 112880 Єнакіївським РВ МУ УМВС України в Донецькій області від 31.07.1995) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
ОСОБА_4 пп.15.5 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя : П.І. Папаценко