РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі С коринському В.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2І

та представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на нею,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про припинення права власності відповідача на 1/6 частки будинку №99, що по вул. Профспілковій, в м. Хмельницькому, та визнання за нею права власності на вказану частку будинку, посилаючись на те, що їй на праві власності належить ? його частки, відповідачу 1/6 частки, а третім особам 1/3 частки. Вказана частка відповідача у спірному будинку є незначною та неподільною, і не може бути виділена в натурі. Крім того, спільне проживання з ОСОБА_5 є неможливим. Однак, остання відмовляється отримати грошову компенсацію за свою частку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться спірний житловий будинок. Крім того, висновок експерта не відповідає вимогам чинного законодавства.

Представник третьої особи ОСОБА_8 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на їх обгрунтованість.

Треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з'явились без поважних причин, повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 7 та 20), співвласниками спірного будинку є ОСОБА_4, ОСОБА_9, яка померла 21 серпня 2009 року, та ОСОБА_10

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_11 від 2 квітня 2018 року №11/18 виділити частки співвласників будинку №99, що по вул. Профспілковій, в м. Хмельницькому, як і встановити порядок користування цим будинком, неможливо. Вартість 1/6 частки вказаного будинку складає 30554 грн.

Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до вимог ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти, крім обєктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).

В ідповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, ні позивачем, ні її представником не надано суду правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться даний житловий будинок, а також доказів, які б вказували, що відповідач та треті особи є співвласниками вказаного об'єкта нерухомості.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. 365 ЦК України, ст. ст. 120, 125 ЗК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про припинення права власності ОСОБА_5 на 1/6 частки будинку №99, що по вул. Профспілковій, в м. Хмельницькому, та визнання права власності ОСОБА_4 на вказану частку будинку, відмовити.

Зобовязати державну казначейську службу України у м. Києві повернути ОСОБА_4 (29000, м. Хмельницький, вул. Профспілкова, 99, ідентифікаційний код НОМЕР_1) внесені на депозитний рахунок Хмельницького міськрайонного суду грошові кошти в сумі 30554 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

09.10.2018