ЄУН № 336/512/18
пр. № 2/336/1052/2018
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» про зобовязання зарахувати кошти на картковий рахунок, стягнення коштів, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 направив до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позов до ПАТ «Ощадбанк», в якому просить зобовязати ПАТ «Ощадбанк» зарахувати кошти, отримані банком як сплачені ОСОБА_1 проценти за договором від 17.06.2015 року № 695266 на картковий рахунок № 3953; стягнути з ПАТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 суму пені згідно з ч. 5 ст. 10 «Про захист прав споживачів» за прострочення зобовязання у розмірі 63582,48 гривень; стягнути з ПАТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 20000 гривень.

Статтею 175 ЦПК України встановлені вимоги до позовної заяви. Так, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Статтею 134 ЦПК України вказано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в звязку із розглядом справи.

Статтею 177 ч. 4 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість подана позивачем позовна заява вищевказаним нормам ЦПК України не відповідає.

Так, позовна заява не містить відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Позовна заява не містить зазначення ціни позову, хоча позов є майнового характеру, оскільки позивачем заявлено вимогу про зарахування коштів та стягнення коштів.

Позовні вимоги викладені неконкретизовано, оскільки не вказано яка саме сума має бути зарахована, на переконання позивача, ПАТ «Ощадбанк» на його картковий рахунок.

Також позивачем не підтверджено те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позовна заява не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, позовні вимоги повинні бути викладені з зазначенням того, з якої саме особи (прізвище, імя та по батькові), на користь якої саме особи (прізвище, імя та по батькові) належить стягнути кошти.

Статтями 133, 134 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в звязку із розглядом справи.

Натомість позивачем до позовної заяви не додано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Також позивачем при зверненні до суду з позовом не сплачений судовий збір з посиланням, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 п. 7 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» дійсно встановлені пільги щодо сплати судового збору окремим категоріям осіб або за окремими категоріями справ.

За загальними правилами цивільного судочинства (статті 79, 119, 297, 328, 358 ЦПК України) судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

При цьому судовий збір як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Наведені норми процесуального права дозволяють сформулювати загальне правило: процесуальні дії мають вчинятися за нормами процесуального закону, чинними на момент вчинення цих дій.

З огляду на зазначене можна дійти висновку про те, що процесуальний закон визначає свою дію в часі саме за часом вчинення відповідних процесуальних дій.

За таких умов Закон України «Про судовий збір» має застосовуватися в редакції, яка діяла на момент вчинення певної процесуальної дії.

Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» встановлює розміри ставок судового збору.

Стаття 5 цього Закону в певних випадках передбачає звільнення від сплати судового збору.

Судовий збір виконує компенсаційну функцію, і положення статей 4, 5 Закону України «Про судовий збір» слід розглядати в системному взаємозвязку з положеннями процесуального закону щодо розподілу судових витрат.

Виходячи з загальних норм щодо пріоритетності застосування спеціальної норми закону над загальною та більш нової над попередньою нормою, застосуванню підлягають саме норми Закону України «Про судовий збір», якими споживачі не віднесені до пільгової категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена, зокрема, в ухвалах від 17.01.2017 року у справі № 6-2928ц16, від 18.11.2016 року у справі № 761/24136/15-ц, від 28.09.2016 року у справі № 6-1958ц15, від 31.05.2016 року у справі № 6-987ц16.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди виключно у разі, якщо така шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У разі заявлення позову про відшкодування моральної шкоди на загальних підставах, передбачених ЦК України, такі вимоги виходять за межі захисту прав споживачів.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає сплаті позивачем на загальних умовах за звернення до суду з позовом майнового характеру, а саме у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підстав для звільнення позивача від сплати судового збору судне вбачає, оскільки з наданих позивачем банківських виписок вбачається, що заробітна плата позивача значно перевищує розмір прожиткового мінімуму, а інших підстав, які б були підставою для звільнення від сплати судового збору, позивач не вказує.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність до положень чинного законодавства, сплати судового збору та надання відповідних документів.

З метою виправлення недоліків позивачеві необхідно подати уточнену позовну заяву, в якій зазначити відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; вказати ціну позову; уточнити позовна вимоги, вказавши, яка саме сума коштів належить, на переконання позивача, зарахуванню на його картковий рахунок; надати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а у разі надання копій письмових чи електронних доказів вказати обєктивні причини, з яких докази не можуть бути подані у визначений законом строк; зазначити докази, що підтверджують обставини, на які посилається позивач; зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; надати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; сплатити судовий збір в розмірі, передбаченому чинним законодавством в залежності від ціни позову, надати суду платіжний документ на підтвердження сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» про зобовязання зарахувати кошти на картковий рахунок, стягнення коштів, стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачеві триденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.І. Дацюк