справа № 489/6796/18
провадження №2/489/2827/18
УХВАЛА

про забезпечення позову

05 листопада 2018 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву Першого заступника прокурора Миколаївської області про забезпечення його позовної заяви поданої в інтересах держави до Миколаївської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішення Миколаївської міської ради, визнання недійсним державного акту та витребування земельної ділянки,

встановив:

Перший заступник прокуратури Миколаївської області в інтересах держави звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просить:

-визнати незаконним та скасувати пункти 3, 3.2 розділу І рішення Миколаївської міської ради від 13.06.2008 № 24/37, яким затвердженого проект землеустрою та надано ОСОБА_1 земельну ділянку площею 630 кв.м з кадастровим номером :02:048:0003 по вул. 9 Повздовжня, 48-а у місті Миколаєві для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель;

-визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯЗ № 144863 від 11.02.2009, виданий на імя ОСОБА_1;

-витребувати від ОСОБА_2 на користь територіальної громади міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку 630 кв.м з кадастровим номером :02:048:0003 по вул. 9 Повздовжня, 48-а у місті Миколаєві;

-стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір.

Одночасно прокурор подав заяву про забезпечення вказаної позовної заяви шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та встановлення заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи обєднання з іншими ділянками); заборонити Управлінню державного архітектурного-будівельного контролю Миколаївської міської ради здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва обєктів нерухомості на спірній земельній ділянці; заборонити ОСОБА_2 вчиняти із спірною земельною ділянкою дії, спрямовані на зміну її цільового призначення, поділу або обєднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову, при наявності оскаржуваного рішення Миколаївської міської ради, наддасть можливість теперішньому власнику земельної ділянки розпорядитися нею на власний розсуд відчужувати іншим особам, здійснювати на ній будівництво житлового будинку та інших споруд. Так, на час предявлення позову первісний власник ділянки ОСОБА_1 вже відчужив її на користь ОСОБА_2 Очевидна небезпека відчуження спірної земельної ділянки або будівництва на ній обєктів нерухомості, фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів територіальної громади міста Миколаєва, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, у даному випадку держави, від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. В рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

З матеріалів справи вбачається, що прокуратурою заявлено позов в інтересах держави, який обґрунтовано протиправним наданням спірної земельної ділянки фізичним особам на підставі рішення міської ради, правомірність якого оскаржується в суді.

Заявлений прокуратурою захід забезпечення позову є взаємопов'язаний з предметом спору.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред'явленими вимогами, а обраний позивачем вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Заяву Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на земельну ділянку площею 630 кв.м з кадастровим номером :02:048:0003 по вул. 9 Повздовжня, 48-а у місті Миколаєвіта встановлення заборону органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи обєднання з іншими ділянками).

Заборонити Управлінню державного архітектурного-будівельного контролю Миколаївської міської ради здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва обєктів нерухомості на земельній ділянці площею 630 кв.м з кадастровим номером :02:048:0003 по вул. 9 Повздовжня, 48-а у місті Миколаєві.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти із земельною ділянкою площею 630 кв.м з кадастровим номером :02:048:0003 по вул. 9 Повздовжня, 48-а у місті Миколаєвідії, спрямовані на зміну її цільового призначення, поділу або обєднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт.

3. Встановити, що заходи забезпечення позову прокурора Миколаївської області в інтересах держави, передбачені пунктом 2 цієї ухвали, діють до розгляду справи по суті.

4. Копії даної ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам, для виконання.

5. На підставі частини 1 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

6. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

7. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В.Коваленко